Коростенський міськрайонний суд Житомирської області  

Справа № 760/30294/25
Провадження № 2/279/1474/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2026 року          м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., з секретарем судового засідання Райвахівською Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 760/30294/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
ВСТАНОВИВ:
До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", в інтересах якого діє представник Сімутіна А.А., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. 
В обґрунтування позову зазначає, що 03 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит № 73927359.
Відповідно до п.п. 2.1. договору за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, в тому числі інформацією що передбачена ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування", ст.7 Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії" та нормативно - правовими актами Національного банку України, а також погодився, що до моменту підписання договору вивчив умови договору та правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору йому зрозумілі.
Договір укладений на взаємовигідних умовах на принципах ст. 6, 627 ЦК України, у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Законом України "Про електронну комерції" (п.5. та п.п. 11.5. Договору).
27.03.2025 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 27/03/25, у відповідності до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" передає ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстрів боржників № 4 від 23.04.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором надання коштів у кредит № 73927359 від 03.01.2025 року в сумі 13358,12 грн., з яких : 7621,76 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1102 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4559,36 грн. - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування та 75 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту.
Також зазначає, що 14 листопада 2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8479005. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора надісланим на номер мобільного телефону, який зазначений в п.10 кредитного договору (адреса, реквізити та підпис сторін).
Відповідно до п.п. 2.1. п.2 кредитного договору кошти кредиту надаються ТОВ "Авентус Україна" у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.
Згідно з п.п. 2.4. п.2 договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ "Авентус Україна" суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 2.1. п.2 кредитного договору.
Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ "Авентус Україна" (п.п. 9.8 Кредитного договору), які розміщені на веб-сайті creditplus.ua.
Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
12.09.2025 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 12092025, у відповідності до умов якого ТОВ "Авентус Україна" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Авентус Україна" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників № 1 від 12.09.2025 року до договору факторингу № 12092025 від 12.09.2025 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8479005 від 14.11.2024 року в сумі 18830 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8190 грн. - сума заборгованості за відсотками та 3640 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафам.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Всупереч умовам вказаних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК" ЄАПБ", ні на рахунки первісних кредиторів.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК" ЄАПБ" :
- за договором надання коштів у кредит № 73927359 від 03.01.2025 року в сумі 13358,12 грн.;
- за кредитним договором № 8479005 від 14.11.2024 року в сумі 18830 грн.
Враховуючи, що заборгованість за договорами залишається не погашеною, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань, ігнорує вимоги та добровільно не погашає прострочену заборгованість, грошові кошти не повертає, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договорами у загальному розмірі 32188,12 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.
Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. У встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористалася, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подала.
До суду повернулися поштові відправлення з довідками про причини повернення (досилання) з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.
Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК Україниза наявними у справі матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування.
14.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та  ОСОБА_1 , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" укладено договір № 8479005 про надання споживчого кредиту. Договір укладено у порядку визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію", в електронній формі, шляхом обміну електронними повідомленнями, використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до умов укладеного договору ТОВ "Авентус Україна" надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.2.- 1.4. Договору).
Укладаючи договір сторони узгодили права та обов`язки сторін, порядок та умови надання та повернення кредиту, сплати процентів, порядок обчислення (нарахування) та зміни процентів, умови продовження строку кредиту (пролонгацію), порядок внесення змін та доповнень до договору, відповідальність сторін за порушення умов договору, інші істотні умови договору, підписали паспорт споживчого кредиту та затвердили графік платежів, що є додатком №1 до договору.
Пунктом 1.3. договору встановлено, що сума кредиту (загальний розмір) становить 2000 грн. 
Кошти (сума) кредиту надаються ТОВ "Авентус Україна" у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, маска картки № НОМЕР_1 протягом двох календарних днів з моменту укладення договору. Дата надання кредиту : 14.11.2024 року або 15.11.2024 року (п.2.1.,2.2. Договору).
Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру), згідно п.2.1. договору (п.2.4. Договору).
Строк кредиту за цим договором становить 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів : 09.11.2025 року (графік платежів). Якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступний календарний день то графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, з урахуванням строку кредиту (кількість днів) зазначеного в п.1.4 договору, відлік якого починається з моменту надання коштів (п.1.4,2.2,5.1. Договору).
Згідно п.1.4.1. договору у споживача відсутнє право продовжувати строк користування або строк виплати кредиту, встановлених договором, на підставі звернення до товариства у паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора.
Сторони погодили стандартну процента ставка, яка становить 1,00 % в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного в пункті 1.4 цього договору та можливість застосування 0,95 % в день зниженої процентної ставки. Проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт" (п.1.5., 1.5.1.,3.1. Договору).
Відповідно до п.3.4. договору розмір процентної ставки залежить від умов її встановлення, є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку. 
Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку визначеного в п.п. 5.3. договору (п.5.1. Договору).
До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в графіку платежів. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день (п.3.2. Договору).
Відповідно до п. 7.1.,9.2. договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.4.договору (360 днів), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, договір продовжує діяти до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Внесення змін та доповнень до цього договору оформлюється шляхом підписання сторонами додаткових договорів/угод. 
Пунктами 7.2.,9.3. договору передбачено, що дія договору припиняється та договір може бути достроково розірваний у випадках передбачених чинним законодавством та цим договором. Усі неврегульовані цим договором правовідносини сторін регулюються чинним законодавством України.
17.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" та  ОСОБА_1 , у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", шляхом обміну електронними повідомленнями та з використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором між сторонами було укладено додаткову угоду до договору № 8479005 про надання споживчого кредиту від 14.11.2024 року.
Підписанням додаткової угоди сторони домовились збільшити суму кредиту на 5000 грн., в зв`язку з чим погодили внести зміни до п.1.3. договору та викласти його в такій редакції: "1.3. Загальний розмір суми кредиту становить 7000 (сім тисяч) гривень. (загальний) розмір складає 7000 грн." Дата надання частини кредиту : 17.11.2024 року або 18.11.2024 року.
Сторони також домовилися, що стандартна та знижена процентна ставка за користування кредитом становить 1,00 % (один відсоток) на день.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши шляхом безготівкового переказу на поточний (картковий) рахунок відповідачу кредитні кошти.
Відповідач кредитні кошти отримав, що підтверджується інформаційним листом ТОВ "Контрактовий дім" щодо успішного перерахування коштів на платіжну картку, маска картки № НОМЕР_1 згідно договору з ТОВ "Авентус Україна", а саме:
а саме:
- 14.11.2024 року — у сумі 2000 (дві тисячі) гривень, № транзакції 1510048376;
- 17.11.2024 року — у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, № транзакції 511839985.
Зазначена платіжна картка була зазначена відповідачем у пункті 2.1 договору про надання споживчого кредиту.
Відповідач кредитними коштами скористався, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка за розрахунком ТОВ "Авентус Україна", станом на 11.09.2025 року, становить 18830 грн., з яких : 7000 грн. - заборгованість за основним боргом (тілом кредиту); 8190 грн. - заборгованість за відсотками та 3640 грн. - заборгованість за пенею, штрафами.
Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості за кредитним договором убачається, що відповіда здійснював часткове погашення кредитної заборгованості, сплачуючи кошти в рахунок відсотків та штрафних санкцій, однак у подальшому припинив виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.
Загальний розмір коштів, сплачених відповідачкою, становить 4620 грн.
З розрахунку заборгованості також вбачається, що нарахування відсотків ТОВ "Авентус Україна" здійснювалося на умовах договору, в межах погодженого строку та у визначених правочином розмірах. 
Вказані розміри узгоджується з положеннями п. 17 Розділу ІV "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про споживче кредитування".
12.09.2025 року між ТОВ "Авентус Україна" (клієнт) та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (фактор) укладено договір факторингу № 12092025, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до договору факторингу № 12092025 від 12.09.2025 року:
- "Право вимоги" - права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів;
- "Реєстр боржників" - це інформація, що стосується боржників, оформлена за формою встановленою в додатку №1 (форма реєстру боржників в паперовому вигляді) і додатку №4 (форма реєстру боржників в електронному вигляді) до цього договору.
Відповідно до п.1.2. договору факторингу № 12092025 від 12.09.2025 року перехід від ТОВ "Авентус Україна" (клієнта) до ТОВ "ФК" ЄАПБ" (фактора) прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора права вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору.
12.09.2025 року ТОВ "Авентус Україна" (клієнт) та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (фактор) на виконання вимог договору факторингу № 12092025 від 12.09.2025 року підписали акт прийому-передачі реєстру боржників № 1 та реєстр боржників № 1.
Відповідно до реєстру боржників № 1 від 12.09.2025 року (Додаток №1) до договору факторингу № 12092025 від 12.09.2025 року ТОВ "ФК" ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 8479005 про надання споживчого кредиту від 14.11.2024 року в сумі 18830 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8190 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3640 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами.
Даний факт також підтверджується платіжною інструкцією № 107 від 16.09.2025 року про оплату згідно договору факторингу № 12092025 від 12.09.2025 року.
Таким чином, ТОВ "ФК" ЄАПБ" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача за договором № 8479005 про надання споживчого кредиту від 14.11.2024 року.
Отже, ТОВ "ФК" ЄАПБ", є належним відповідачем у справі.
Позивач - ТОВ "ФК "ЄАПБ", до якого за договорами факторину перейшло право грошової вимоги до відповідача, суму заборгованості не змінювало, що підтверджується детальним розрахунком первісного кредитора (кредитодавця - ТОВ "Авентус Україна").
Факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів у кредит/позику у визначеному договором розмірі відповідачем не заперечується. Правильність нарахувань розміру заборгованості на час розгляду справи судом перевірена, відповідачем не оспорена та не спростована.
Відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
Згідно зі частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладання суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення відповідача було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обовязки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами.
Крім того, матеріали справи містять належні докази на підтвердження того, що саме відповідачем здійснено дії, спрямовані на укладання вказаних договору, а саме відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію особи, ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту та шляхом введенням кодів підтвердження, які є одноразовими ідентифікаторами підписав паспорт споживчого кредиту, кредитний договір та додаткову угоду до нього, із зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому йому були перераховані кошти у розмірах, встановлених договором (з урахуванням додаткової угоди).
Тобто відповідач вчинив ряд дій без здійснення яких договір не був би укладений.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма істотними його умовами та що йому надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ч.1,2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).
Згідно зі ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом Украiни "Про електронну комерцію" та Законом України "Про споживче кредитування".
Згідно зі ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Відповідно до п.5,6 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Положеннями ч.2 ст.639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору на таких умовах шляхом його підписання електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.1,2 ст. 80 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України).
Предметом позову є захист порушеного права ТОВ "ФК "ЄАПБ", яке полягає у невиконанні договірних зобов`язань відповідачем за кредитним договором, шляхом стягнення з останнього заборгованості за ним. Договір укладений в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора. Факт укладання та підписання договору відповідачем не заперечується.
З матеріалів справи слідує, що прийняті на себе зобов`язання за укладеним договором сторона позивача виконала своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі.
Суд зазначає, що інформаційний лист ТОВ "ФК "Контрактовий Дім" в сукупності з іншими доказами в данній справі є достатнім та належним доказом для того, щоб дійти висновку про факт отримання відповідачем кредитних коштів за спірним договором.
Відсутність виписки за картковим рахунками відповідача або іншого первинного облікового документу не може бути підставою для відмови в позові через його недоведеність, оскільки сукупність інших доказів, що містяться в матеріалах справи, з урахуванням стандарту доказування "balance of probabilities" ("баланс ймовірностей" або "більшої переконливості"), свідчать про укладення кредитного договору між кредитором та відповідач та наявність заборгованості у останнього.
Відповідач кредитні кошти отримав, скористався ними, що підтверджується наявними у справі доказами, своїх зобов`язань за договором належним чином не виконав та не сплатив грошові кошти для погашення кредитної заборгованості.
Вказаний договір (окремі умови) у відповідності до вимог чинного законодавства недійсними не визнані, тобто в силу ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину.
В матеріалах справи також відсутні та суду не надані належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст.617 ЦК України.
Оскільки кредитний договір був підписаний відповідачем без будь-яких застережень, суд приходить до висновку, що останній погодився з його умовами та зобов`язався їх виконувати.
Станом на день розгляду справи будь-які докази, що підтверджували б повне або часткове виконання відповідачем умов договору, у матеріалах справи відсутні.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач користуючись наданими йому грошовими коштами, порушив умови кредитного договору.
Враховуючи, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов кредитного договору, в результаті чого кредитна заборгованість не була погашена відповідачем добровільно, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договором № 8479005 про надання споживчого кредиту від 14.11.2024 року є правомірними.
Водночас суд відхиляє доводи позивача щодо обґрунтованості нарахування та стягнення за вказаним договором 3640 грн. штрафних санкцій (штраф, пеню, неустойку).
Згідно зі ч.1,2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
24 лютого 2022 року Указом Презедента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на теперешній час.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, якими доповнити пунктами 18 і 19 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Первісним кредитором не враховано вищевказані перехідні положення ЦК України та протиправно нараховано штрафні санкції (штраф, пеню, неустойку) за кожен день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання.
Зважаючи на чинність законодавчих обмежень щодо застосування фінансових санкцій за неналежне виконання кредитних зобов`язань, позовні вимоги у частині стягнення штрафних санкцій (штрафу, пені, неустойки) задоволенню не підлягають, а тому в стягненні таких позивачу слід відмовити.
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що частина внесених відповідачем коштів за договором № 8479005 про надання споживчого кредиту від 14.11.2024 року у розмірі 360 грн. була зарахована позивачем в рахунок сплати штрафу.
Беручи законодавчо визначену пріоритетність черговості платежів, вказана сума підлягає обов`язковому врахуванню при визначенні фактичного залишку боргу за відсотками за кредитом.
За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі 7830 грн., що є різницею між нарахованою сумою відсотків та неправомірно зарахованими платежами, які були безпідставно спрямовані первісним кредитором на погашення прострочення виконання грошового зобов`язання за ст.625 ЦК України.
Щодо стягнення заборгованості за договором надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) № 73927359 від 03.01.2025 року суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивач порушив спір з приводу договірних правовідносин у сфері кредитування. Зазначає, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість за договором надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) № 73927359 від 03.01.2025 року. В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості позивачем подано до суду:
- договір надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) № 73927359 від 03.01.2025 року;
- додаток №1 (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) до договору надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) № 73927359 від 03.01.2025 року;
- додаткову угоду № 13949655 від 09.01.2025 року до договору надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) № 73927359 від 03.01.2025 року;
- додаток №1 (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) до договору надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) № 73927359 від 03.01.2025 року (з урахуванням додаткової угоди від 09.01.2025 року); 
- додаткову угоду № 14083005 від 27.01.2025 року до договору надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) № 73927359 від 03.01.2025 року;
- додаток №1 (Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) до договору надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) № 73927359 від 03.01.2025 року (з урахуванням додаткової угоди від 27.01.2025 року); 
- паспорт споживчого кредиту від 03.01.2025 року;
- розрахунок заборгованості первісного кредитора - кредитодавця ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" за договором надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) № 73927359 від 03.01.2025 року, згідно якого за відповідачем, станом на 23.04.2025 року рахується заборгованість в сумі 13358,12 грн.;
- договір факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року;
- додаткова угода № 2 від 23.04.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року;
- акт приймання - передачі реєстру боржників №4 від 23.04.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року;
- реєстр боржників №4 від 23.04.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року;
- платіжна інструкція № 6 від 29.04.2025 року про оплату за відступлення права вимоги згідно додаткової угоди № 2 від 23.04.2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".
Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".
Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Згідно долученого в якості доказів до позовної заяви договору вбачається, що відповідачу надається кредит шляхом перерахування коштів на його банківський платіжний рахунок.
Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі і достатні докази на підтвердження видачі та отримання відповідачем кедитних коштів за вказаними договорами, відповідно до вимог ст. 526, 1046, 1054, 1088 ЦК України.
Надані позивачем документи лише констатують нараховану заборгованість за кредитним договором, але не підтверджують її наявність та походження.
Договір, який укладається після позитивного рішення щодо надання кредиту або грошових коштів у позику, не вважається доказом надання/отримання таких коштів.
На етапі підписання кредитного договору правовідносини за договором не виникають, оскільки такий документ за своєю природою вказує лише про намір сторін вступити до правовідносин. В договорі зазначаються лише умови кредитування: строки, розміри надання та повернення кредиту, порядок кредитування та інші умови.
Належним доказом на підтвердження надання/отримання грошових коштів та наявності заборгованості відповідача за кредитним договором/договором позики може бути розписка, фіскальний чек, прибутковий касовий ордер тощо, які повинні досліджуватися в сукупності з іншими доказами. Також, належним доказом заборгованості відповідача за кредитним договором/договором позики може бути виписка по картковому рахунку, яка повинна досліджуватися в сукупності з іншими доказами.
У порушення вимог ст. 545 ЦК України позивачем не надано ані розписки, ані прибуткових касових ордерів, ані інших письмових документів, що засвідчують виконання грошового зобов`язання чи факт передачі готівки.
Законом визначено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати до суду докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий разом із позовною заявою з об`єктивних причин, позивач повинен про це письмово повідомити суд та зазначивши: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Клопотань від позивача про витребування судом доказів не заявлено.
Наданий позивачем розрахунок суми боргу за договором також не є доказом, так як не дає суду змоги перевірити, чи надавалися в дійсності відповідачу грошові кошти у кредит за спірним договором.
Кредитний договір/договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Будь-які документальні підтвердження реального руху коштів від ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" за договором надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) № 73927359 від 03.01.2025 року до відповідача в матеріалах справи відсутні. 
Сама лише наявність договору не є доказом фактичного отримання коштів особою.
Відповідно до вимог ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання грошових коштів у позику.
Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст.13 ЦПК України).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що будь-яких належних та допустимих доказів фактичної видачі суми кредиту відповідачу за договором надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) № 73927359 від 03.01.2025 року, користування відповідачем кредитними коштами матеріали справи не містять.
Позивачем - ТОВ "ФК "ЄАПБ" не було надано до суду жодного первинного документу, який би засвідчив, що кредитодавцем були надані відповідачу кредитні кошти в розмірах, що передбачені договором, а відповідач такі кошти отримав.
Оскільки факт передачі грошей є ключовою обставиною справи, а відповідні фінансові документи у матеріалах справи відсутні, суд вважає факт отримання коштів за вказаним договором недоведеним.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 73927359 від 03.01.2025 року будь-яких коштів, а тому в данній частині позову слід відмовити.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованості за договором за договором № 8479005 про надання споживчого кредиту від 14.11.2024 року в сумі 14830 грн.,з яких : 7000 грн. - заборгованість за кредитом (тілом) та 7830 грн. - заборгованість за відсотками.
Оскільки позов задоволено частково, відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, понесені судові витрати слід розділи на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням зазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1395 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (46,07 %) з розрахунку :
14830 грн. (сума задоволених позовних вимог) * 100% / 32188,12 грн. (суму заявленої заборгованості) = 46,07 %.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за договором № 8479005 про надання споживчого кредиту від 14.11.2024 року в сумі 14830 грн., судовий збір в розмірі 1395 грн., а всього: 16225 (шістнадцять тисяч двісті двадцять п`ять) гривень.
У решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів", місце знаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ: 35625014;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя:           Оксана ІВАШКЕВИЧ