Справа №295/4415/26
Категорія 38
2/295/3142/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М.,
 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

 
В С Т А Н О В И В:

 
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 06.02.2019 між Акціонерним товариством «Мегабанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір.
У позові наголосив на ряді укладених договорів щодо переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від 06.02.2019, зокрема: між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» від 03.09.2024, між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та позивачем від 27.12.2024.
Сторона вказує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку відповідача виникла заборгованість в сумі 46 096,13 грн., з яких: 11 298,00 грн. – заборгованість за основним боргом, 7256,60 грн. – заборгованість за відсотками, 27 541,53 – заборгованість за комісією.
Звертаючи увагу на нормативне врегулювання правовідносин, заснованих на договорі кредиту, вказуючи на ухиленні позичальника від взятих на себе зобов`язань з повернення отриманої суми кредиту та нарахованих відсотків, представник позивача просить стягнути суму заборгованості та відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн. та професійної правничої допомоги у розмірі 11 200,00 грн.

Ухвалою суду від 27.03.2026 по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06.02.2019 між Акціонерним товариством «Мегабанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір, шляхом складання відповідачем заяви на отримання кредиту.
Відповідно до умов договору, сторони погодили строк кредиту, а саме період з 06.02.2019 до 04.02.2022, суму кредиту, яка становить 16 816,14 грн., відсоткову ставку, яка становть 15,00 % річних, комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості – 3,15 %.
Між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» 03.09.2024 було укладено договір про відступлення прав вимог, згідно якого АТ «Мегабанк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» прийняло право вимоги до боржників, зазначені у додатку № 1 до цього договору.
27.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг Фінанс» та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги до боржників, відповідно до якого останній отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором від 06.02.2019.
З матеріалів справи слідує, що відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 46 096,13 грн., з яких: 11 298,00 грн. – заборгованість за основним боргом, 7256,60 грн. – заборгованість за відсотками, 27 541,53 – заборгованість за комісією.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу.
Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Суд погоджується з сумою заборгованості у розмірі 46 096,13 грн., заявленою позивачем за договорм кредиту від 06.02.2019, визнає її математично коректною відносно обумовлених сторонами договору суми кредиту, терміну користування коштами.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача, інші розрахунки не подавались.
Отже, оскільки позичальник порушив взяті на себе зобов`язання з повернення отриманої суми кредиту, при цьому, право грошової вимоги, включаючи нараховані відсотки, правомірно набуто позивачем у справі, вимога про стягнення суми заборгованості є обґрунтованими.
На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Верховний Суд у своїй постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 420/1109/20 зазначив: «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Вказуючи на потребу відшкодування витрат в сумі 11 200,00 грн., позивач надає договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025, укладений між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС», акт прийому – передачі послуг з правничої допомоги від 05.01.2026 з детальним описом робіт, зокрема: проведення юридичного та фінансового аналізу 1 боржника – 1200,00 грн., складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з 1 боржника– 10 000,00 грн.
Надаючи оцінку наведеним доказам, суд звертає увагу на непропорційному завищенні вартості послуг з огляду на складність справи, обсягу її матеріалів, пов`язаної із цим об`єктивної потреби у часі. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом діяльності позивача, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Вважаючи їх неспівмірними, суд, керуючись принципом розумного підходу до визначення обсягу часу, необхідного для досягнення мети надання кваліфікованої та достатньої правової допомоги, вважає необхідним зменшити розмір витрат за договором про надання правничої допомоги та визначити їх на рівні 3000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 137 - 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», код ЄДРПОУ 40932411, адреса місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105, заборгованість за договором кредиту від 06.02.2019 в сумі 46 096,13 грн., з яких: 11 298,00 грн. – заборгованість за основним боргом, 7256,60 грн. – заборгованість за відсотками, 27 541,53 – заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:            Д.М.Лєдньов