Справа № 366/889/26
Провадження № 3/366/566/26

ПОСТАНОВА
Іменем УКРАЇНИ

28 травня 2026 року с-ще Іванків
Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, які надійшла від Відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює: завідуюча аптеки «Вітамін», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967976 від 03.04.2026, складеним старшим інспектором СЮП ВП Вишгородського РУП майором поліції Хоменко Н.С.: 03.04.2026 біля 15:00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством, ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання і виховання малолітній дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого м/п ОСОБА_2 принесла до навчального закладу Іванківський ліцей №1 заборонений предмет відповідно Постанови КМУ №70 від 14.01.2026, а саме електронну сигарету POD Vaporesso Xros Mini та курила дану електронну сигарету в приміщенні туалету Іванківського ліцею №2 по вул. І. Проскури, 49, с-ща Іванків, що відповідно до ст.13 Закону України №2899-IV куріння на території та приміщені навчальних закладів заборонено, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 13.04.2026, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 з приводу обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, повідомила, що дізнавшись про дану ситуацію, провела відповідну розмову з донькою.
У судовому засіданні досліджені наступні докази: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967976 від 03.04.2026, у якому викладено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення;
- доповідна записка класного керівника 6-а класу Іванківського ліцею № 1 від 03.04.2026 про обставини виявлення учениць ліцею, у т.ч. ОСОБА_3 , які курили електронну сигарету у приміщенні туалету в укритті Іванківського ліцею №2;
- характеристика учениці 6-а класу Іванківського ліцею № 1 ОСОБА_2 , 2014 р.н., згідно з якою, дитина має достатньо високий рівень знань, проте останнім часом нехтує навчанням, порушує дисципліну, зокрема була виявлена за використанням електронної сигарети, батьки дитини беруть активну участь у житті дитини, охоче йдуть на контакт та співпрацю з класним керівником та приймають відповідні міри у разі порушення дитиною дисципліни;
- письмові пояснення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.04.2026, відібрані у присутності матері, ОСОБА_1 , про обставини, за яких вона, разом з іншими ученицями ліцею, були виявлені на території закладу під час куріння електронних цигарок;
- копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якого вбачається, що остання є малолітньою;
- копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_1 (ID картка) № НОМЕР_1 від 01.09.2020 за якою встановлено особу, що притягається до адміністративної відповідальності.
Заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , дослідивши у відповідності до ст.ст.7, 245, 251, 252, 280 КУпАП матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи […]. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП.
Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктом правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена у ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.
Положення зазначеної статті є бланкетними та відсилають до положень інших нормативно-правових актів, які більш детально передбачають вимоги законодавства, які ставляться в обвинувачення правопорушнику. 
Так, відповідно ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Положення ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України передбачають право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. ч. 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Верховний Суд у постанові від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20) зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Отже, з огляду на те, що вказані вище норми передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя та виховання останніх, то їх порушення батьками тягне за собою адміністративну відповідальність за статтею 184 КУпАП.
Крім того, відповідно до п.3 ч.2 ст.13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 р. № 2899-IV – забороняється куріння, вживання та використання тютюнових виробів, предметів, пов`язаних з їх вживанням, трав`яних виробів для куріння, електронних сигарет, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, кальянів зокрема у приміщеннях та на території навчальних закладів.
Також, згідно з розділом 1 Переліку небезпечних предметів і речовин, з якими особам заборонено перебувати на території та в приміщеннях закладу загальної середньої освіти, затвердженим Постановою КМУ від 14 січня 2026 р. № 70 (далі – Перелік №70), електронні сигарети та рідини, що використовуються в електронних сигаретах відносяться до предметів і речовин, з якими заборонено перебувати на території та в приміщеннях закладу загальної середньої освіти.
Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , курила електронну сигарету POD Vaporesso Xros Mini в приміщенні туалету Іванківського ліцею №2 по вул. І. Проскури, 49, с-ща Іванків, що у відповідності до п.3 ч.2 ст.13 вказаного Закону та Переліку № 70, заборонено.
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 .
Таким чином, за результатами розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого, ОСОБА_2 курила електронну сигарету POD Vaporesso Xros Mini в приміщенні туалету в укритті Іванківського ліцею №2 по вул. І. Проскури, 49, с-ща Іванків.
Вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967976 від 03.04.2026, які оглянуті в судовому засідання, зокрема: доповідною запискою класного керівника 6-а класу Іванківського ліцею № 1 від 03.04.2026, характеристикою учениці 6-а класу Іванківського ліцею № 1 ОСОБА_2 ; копією письмових пояснень ОСОБА_2 .
Отже, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення з наявними в ній доказами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений правильно, відомості, які у ньому відображені відповідають фактичним обставинам справи, правопорушення кваліфіковано вірно, а наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими і достатніми у своїй сукупності, та доводять, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, тобто ухилення батьків, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя виховання і навчання неповнолітній дитині.
Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Водночас, положення ст. 22 КУпАП вказують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Як зазначено у Постанові Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016 по справі К/800/17615/16: «По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. … для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей».
З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке не було злісним, дані про особу порушниці, яка вину у вчиненні адміністративного правопорушення усвідомила, відповідно до характеристики класного керівника 6-а класу Іванківського ліцею №1, мати бере активну участь у житті дитини, те, що до адміністративної відповідальності вона притягається вперше, суд вважає, що дії ОСОБА_1 , які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП за обставин, які відображені у матеріалах справи, не є такими, що вимагають для виховання останньої накладати на неї адміністративне стягнення, тому відносно ОСОБА_1 слід обмежитись відносно усним зауваженням, тим більше, що обмежень щодо застосування ст.22 КУпАП до правопорушень за ч.1 ст.184 КУпАП, примітка до ст.22 КУпАП – не містить.
Відповідно до частини другої статті 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, судовий збір не стягується.
Керуючись ст.ст. 7-9, 22, 33, ч. 1 ст.184, ст.ст. 245, 250-252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт НОМЕР_1 від 01.09.2020, орган 3230), визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.
Провадження в справі закрити.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області 

Суддя Анатолій КОРЧКОВ