ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/360/26 Справа № 692/329/26 Категорія: ч.5 ст.126 КУпАП	Головуючий у І інстанції ЛЕВЧЕНКО Л. О.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Пух С.Л. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 30 березня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 30 березня 2026 року, визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 665,6 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 11.02.2026 о 17-34 годині в с. Шрамківка, вул. Шрамка, 2, керував транспортним засобом ВАЗ 2109, н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав відповідного права здійснювати керування транспортними засобами відповідної категорії. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 2 ст. 126 КУпАП постановою серії ЕНА № 451987 від 16.04.2025, чим порушив п. 2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Також ОСОБА_1 18.02.2026 ол 23-05 годині, в с. Шрамківка, вул. Зелена, 4, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, н.з. НОМЕР_2 , повторно протягом року, будучи позбавленим права керування постановою Драбівського районного суду від 07.10.2025, справа №; 692/1366/25, строком на 5 років, чим порушив п. 2.1 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду захисник Пух С.Л. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати, а провадження щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що судом першої інстанції проігноровано факт перебування на його ж розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 382 КК України, яке повністю охоплює один із інкримінованих епізодів 18.02.2026, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, зокрема ч. 2 ст. 9 КУпАП, а також до порушення фундаментального принципу недопустимості подвійного притягнення до відповідальності за одне й те саме діяння.
При цьому посилається на постанову ККС ВС від 12.10.2021 у справі № 663/3390/19, згідно якої колегія суддів визнала правильним висновки судів нижчих інстанцій щодо виправдання особи за ст. 126-1 КК України (домашнє насильство), оскільки в основу цього обвинувачення були покладені лише факти, за які цю особу вже було притягнуто дол. адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства).
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом у постанові від 12.03.2026, один із епізодів, а саме подія від 18.02.2026 повністю співпадає за своїми фактичними обставинами з обставинами кримінального провадження № 12026250370000205, у межах якого ОСОБА_1 обвинувачується за ч. 1 ст. 382 КК України. так згідно з обвинувальним актом від 27.02.2026, ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, всупереч постанови Драбівського районного суду Черкаської області у справі № 692/1366/25 від 07.10.2025 на 5 років, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, з метою невиконання вказаної вище постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України , в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України , усвідомлюючи протиправність своїх дій о 23-05 годині 18.02.2026 керував автомобілем марки «ВАЗ21099» д.н.з. НОМЕР_2 на автодорозі Т-2409 Драбів-Золотоноша, де неподалік будинку № 4 по вул. Зеленій в с. Шрамківка Золотоніського району Черкаської області, був зупинений поліцейськими ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.
Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за обставин, які одночасно є предметом кримінального провадження № 12026250370000205, порушує його право не бути двічі притягнутим до відповідальності за одне й те саме правопорушення.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляціцйної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію захисника, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченихо ч.5 ст.126 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 598062 від 22.02.2026 та серії ЕПР 1 № 595367 від 18.02.2026, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП;
- рапортів поліцейських Сандиги О.П. від 22.02.2026 та ОСОБА_2 від 19.02.2026;
- постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4516987 від 16.04.2025;
- відеозаписів на оптичному диску, де зафіксовано обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом 11.02.2026 о 17-34;
- відеозаписів на оптичному диску, де зафіксовано обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом 18.02.2026 о 23-05 годині;
- довідок ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області № 44250-2026 від 16.03.2026 та № 29610-2026 від 23.02.2026.
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності. 
Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.
В апеляційній скарзі захисник зазначає про недопустимість подвійного притягнення до відповідальності за одне й те саме діяння ОСОБА_1 , оскільки на розгляді в Драбівському районному суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 382 КК України, яке повністю охоплює один із інкримінованих епізодів 18.02.2026, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, зокрема ч. 2 ст. 9 КУпАП, такі доводи апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.
Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.
Як установлено у статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є встановлений порядок отримання права на керування транспортним засобом, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України є інтереси правосуддя в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судового рішення.
Тобто, оскільки в статті 126 КУпАП та статті 382 КК України йдеться про склади правопорушень, які відрізняються не тільки за ознаками об`єкта посягання, а й за ознаками об`єктивної сторони і немає жодних підстав їх ототожнювати у разі, коли йдеться про притягнення особи, позбавленої права керувати транспортним засобом, до відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК України.
Така позиція узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 27.02.2023 провадження № 51-1306км22 (справа 450/205/19) та від 22.05.2025 провадження № 51-164км25 (справа 726/952/24).
Посилання захисника в апеляційній скарзі на постанову ККС Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 663/3390/19 не є релевантним в даній справі.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку, узгоджується з вказаними вище вимогами КУпАП.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова Драбівського районного суду Черкаської області від 30 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя 

п о с т а н о в и в:

Постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 30.03.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Пух С.Л. в інтересах ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба