1	Справа № 335/3625/26  2/335/2423/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І. за участю секретаря судового засідання Чибінової Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2017. Шлюб було розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського (на даний час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 07.11.2024. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач не приймає участь у вихованні неповнолітнього сина та матеріальної допомоги на утримання не надає. Також, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 13.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Позивач у судове засідання надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, разом з тим в матеріалах справи міститься заява, відповідно до якої просив судове засідання провести без його участі. 
За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи та ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.06.2017, виданого Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 207, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2017.
Згідно з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.06.2019, виданого Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився: ОСОБА_3 , батьками якого, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 788.
Рішенням Орджонікідзевського (на даний час Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 07.11.2024 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Як встановлено судом батько проживає окремо від дитини, а тому відповідно до вимог ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України має обов`язок брати участь у її утриманні.
Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість відносно утримання неповнолітньої дитини, зокрема, стосовно першочергових витрат на неї, відповідач є працездатною особою, а тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини, однак добровільно таку допомогу не надає.
За таких обставин, суд доходить висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СУ України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інше.
Як роз`яснено у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Як встановлено судом, відповідач є працездатною особою, дані про його скрутне матеріальне становище, наявність інших утриманців, матеріали справи не містять, та відповідачем не надані.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Також, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» наголошується, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Отже, з урахуванням встановлених судом обставин, та на підставі положень діючого законодавства України, суд вважає можливим встановити відповідачу розмір належних до сплати аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає заявленим позовним вимогам.
Враховуючи викладене, суд задовольняє позов ОСОБА_1 у повному обсязі.
На підставі ч. 1 ст. 191 СК України стягнення аліментів необхідно присудити із дня пред`явлення до суду позову, тобто з 03.04.2026.
Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір, що підлягав сплаті за даними позовними вимогами, а саме 1 331,20грн.
Керуючись ст. ст. 180-184 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 141, 211, 263, 264, 265, 354, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову до суду з 03 квітня 2026 року, і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 10 червня 2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . 

Суддя: Н.І. Рибалко