Справа № 589/862/24 
Провадження № 2/589/58/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: 
головуючого судді Лєвши С.Л.,
з участю секретаря судового засідання Шаповал А.С.,
представника відповідача – адвоката Пилипенка С.В., в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Шостка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 ,
- про усунення перешкод у здійсненні права власності на частку квартири шляхом визнання іпотеки припиненою,- 

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , в якій просить визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки №87063 від 30.05.2008, який був посвідчений Приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Даниленко Є.О., припиненим в частині належної їй 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , звільнивши від обтяження накладеного у зв`язку із забезпеченням іпотекою, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна обтяження: «заборона па нерухоме майно», реєстраційний номер обтяження: 7291067 та з Державного реєстру Іпотек обтяження: «іпотека», реєстраційний номер обтяження:7291196.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1 (далі – Квартира-1). Так, 1/3 частина Квартири-1 належить позивачу на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 08 січня 1998 року, інша 1/3 частина належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інша 1/3 частина Квартири-1належить третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову по справі – ОСОБА_2 .
За життя, 30 травня 2008 року, ОСОБА_3 уклав договір споживчого кредиту №11353173000 із Акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі – АТ «УкрСиббанк»), відповідно до якого позичальнику – ОСОБА_3 було надано кредит у розмірі 23700 доларів США із кінцевим терміном повернення 29 травня 2015 року.
Крім того, 30 травня 2008 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та АТ «УкрСиббанк», укладено договір іпотеки №87063, відповідно до якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме Квартиру-1. Вказаний договір укладався на строк дії основного зобов`язання. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Спадщину після померлого ОСОБА_3 , в тому числі 1/3 частини Квартири-1, прийняла ОСОБА_1 , а отже прийняла і всі зобов`язання спадкодавця. Станом на дату смерті ОСОБА_3 сума боргу за вищевказаним договором кредиту становила 21294,07 доларів США.
12 грудня 2011 року, в зв`язку з укладенням договору факторингу, право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки набуло ТОВ «Кей-Колект».
З метою захисту своїх прав ТОВ «Кей-Колет» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням суду першої інстанції в задоволенні позову було відмовлено. Рішенням апеляційного суду від 11 квітня 2013 року, позовні вимоги ТОВ «Кей-Колет» задавлено частково. В рахунок виконання зобов`язання по кредитному договору від 30 травня 2008 року №11353173000, звернуто стягнення на користь ТОВ «Кей-Колект» на 1/3 частину Квартири-1, яка була успадкована позивачкою після померлого ОСОБА_3 , в іншій частині позову відмовлено.
В подальшому ТОВ «Кей-Колект» звернулося до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, виселення. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.
Як стверджує позивач, відповідач протягом 8 років будь-яких дій щодо частки Квартири-1 успадкованої після померлого ОСОБА_3 не вчиняв.
Разом з цим, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, щодо належної позивачу частки квартири мається тип обтяження - «заборона на нерухоме майно», а також тип обтяження – «іпотека».
Враховуючи вищевказане, позивач вказує не те, що строк дії основного договору закінчився, відповідач не надав реєстратору речових прав на нерухоме мано відомостей щодо зняття обтяження з її частини Квартири-1, що в свою чергу створює їй перешкоди у реалізації права власності.
02 травня 2026 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що 30 травня 2008 року дійсно між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №11353173000, відповідно до якого банк надав йому на споживчі цілі 23700 доларів США на строк до 29 травня 2015 року, зі сплатою 15% річних. У забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №387063 , предметом якого стала належна ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Квартира-1. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , спадщину після померлого прийняла його мати ОСОБА_1 , а отже прийняла на себе всі права і обов`язки ОСОБА_3 . Після укладення договору факторингу від 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», право вимоги за договором споживчого кредиту та договором іпотеки перейшло до ТОВ «Кей-Колект». Рішенням апеляційного суду від 11 квітня 2013 року звернуто стягнення на користь ТОВ «Кей-Колект» на 1/3 частину двокімнатної Квартири-1, яку позивач успадкувала після померлого ОСОБА_3 . Враховуючи на вищевикладене, з урахуванням норм закону та сталої позиції Верховного Суду в подібних спорах, представник відповідача вказує на те, що законодавство не пов`язує припинення зобов`язання за наявністю судового рішення чи виконавчого провадження з його примусового виконання, а твердження позивача про припинення іпотеки через реалізацію відповідачем свого права на звернення стягнення є помилковим. Також вказує, що строк дії договору іпотеки сторонами не встановлений. 
Позивач ОСОБА_1 та її представник – адвокат Рязанець Андрій Анатолійович, в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. В судовому засіданні, яке відбулося 27 січня 2026 року, позивач та її представник позовну заяву підтримали, мотивуючи обставинами зазначеними в позовній заяві. 14 травня 2026 року надали додаткові письмові пояснення стосовно позову.
Представник відповідача – адвокат Пилипенко С.В. був присутній під час розгляду справи в режимі відеоконференції. Раніше, 26 березня 2026 року, представником відповідача надані пояснення стосовно позовної заяви ОСОБА_1 , в яких він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. З додатковими, письмовими поясненням позивача ознайомлений під час судового засідання 14 травня 2026 року, просив їх не враховувати під час винесення судового рішення.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надавав.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Із фотокопії свідоцтва про право власності на житло від 08 січня 1998 року вбачається, що бюро приватизації з-да «Зірка» посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частках. (а.с.6)
Як вбачається із фотокопії договору, 30 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №11353173000, відповідно до якого банк зобов`язується надати позичальнику кошти (кредит) в іноземній валюті, в сумі 23700 доларів США, що дорівнює еквіваленту 114992 грн 40 коп. за курсом НБУ на день укладення договору. Позичальник зобов`язується повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 29 травня 2015 року, зі сплатою 15% річних. (а.с.43-44)
Разом з цим, з фотокопії договору іпотеки №87063 від 30 травня 2008 року вбачається, що в забезпечення виконання грошових зобов`язань позичальника за кредитним договором про надання споживчого кредиту №11353173000, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №387063, предметом якого стала квартира АДРЕСА_1 . За умовами цього договору, у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою та цим договором, Іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір укладено з реєстрацією обтяження нерухомого майна іпотекою в Державному реєстрі іпотек. Сторони домовилися, що цей договір укладається з накладанням заборони відчуження предмету іпотеки. (а.с.14-15)
Отже, сторони під час укладення вищевказаного договору, добровільно погодилися з його умовами, про що свідчать їх особисті підписи у вказаному документі.
Як зазначено в позовній заяві та не спростовано учасниками судового процесу, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .
Спадщину після померлого ОСОБА_3 прийняла його мати ОСОБА_1 .
В своєму відзиві представник відповідача зазначає, що 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу та договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до яких банк відступив, а товариство прийнято право вимоги, зокрема за укладеним 30 травня 2008 року між банком та ОСОБА_3 кредитним договором №11353173000 та договором іпотеки, що його забезпечував.
Із фотокопії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08 лютого 2024 року державним нотаріусом Другої шосткинської державної нотаріальної контори Сумської області, що діє у порядку заміщення державного нотаріуса Першої шосткинської державної нотаріальної контори Сумської області, Бевз І.М. вбачається, що ОСОБА_1 успадкувала 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . Спадкова справа №422/2009, зареєстровано в реєстрі за №45. (а.с.7)
Відповідно до фотокопії Витягу з Державного реєстру речових прав, право спільної часткової власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер №45, виданий 08.02.2024 Першою шосткинською державною нотаріальною конторою Сумської області. (а.с.8)
Згідно із фотокопією рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2016 року у справі №589/3253/15-ц за позовною заявою ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, виселення, у задоволенні позовних вимог - відмовлено. (а.с.9-10)
Крім того, сторони зазначають, що Сумським апеляційним судом від 11 квітня 2013 року було прийнято рішення по справі 1819/4034/12, відповідно до якого позивні вимоги ТОВ «Кей-Колект» задоволено частково, у рахунок виконання зобов`язання по кредитному договору від 30 травня 2008 року за №11353173000, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , звернуто стягнення на користь ТОВ «Кей-Колект» на 1/3 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Примірник вказаного рішення суду не надано, клопотання про витребування його копії до суду не надходило.
Поряд з цим, позивач, посилаючись на рішення Сумського апеляційного суду від 11 квітня 2013 року у справі 1819/4034/12, вважає, що відповідач вже скористався своїм правом на судовий захист, а тому іпотека припинилася шляхом права відповідача на звернення стягнення на успадковану нею 1/3 частину квартири, яка була предметом іпотеки.
Відповідно до частин першої, другої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення (пункт 7 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частини перша та друга статті 509 ЦК України)
Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).
Як зазначено вище, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . На день своєї смерті ОСОБА_3 , зобов`язання зі сплати отриманого ним споживчого кредиту не виконав. Спадщину після померлого ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_1 (позивач по справі).
Відповідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування.
Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).
Отже, ОСОБА_1 , прийнявши спадщину після померлого ОСОБА_3 , успадкувала 1/3 частини Квартири-1 та всі зобов`язання, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини.
За загальним правилом, передбаченим статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання його сторонами, а цивільні права, які випливають із договору, захищаються у тій самій мірі та у той самий спосіб, що і права, які прямо чи опосередковано передбачені актами цивільного законодавства.
Стабільність та обов`язковість договірних відносин втілена також у положеннях статті 651 ЦК України, якими не допускається одностороння зміна або розірвання договору, крім випадків, коли це передбачено законом або самим договором.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року за №898-IV (далі – Закон №898-IV) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 33 Закону №898-IV у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
У свою чергу підстави припинення іпотеки передбачені статтею 17 Закону №898-IV, до яких зокрема належать: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізація предмета іпотеки відповідно до цього закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених законом.
Отже, положеннями наведеного вище спеціального Закону щодо врегулювання правовідносин іпотеки визначено вичерпний перелік підстав для припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України, жодної з яких позивачем у заявленому позові не наведено.
Враховуючи вищевикладене, твердження позивача про те, що відповідач вже скористався своїм правом на судовий захист, а тому іпотека припинилася шляхом права відповідача на звернення стягнення на успадковану нею 1/3 частину Квартири-1, яка була предметом іпотеки є хибним та необґрунтованим, оскільки сама по собі наявність судового рішення про задоволення вимог банку, як і обставини, пов`язані з процедурою виконання судового рішення, не припиняють та не змінюють правовідносин сторін за договором іпотеки до фактичного погашення вимог кредитора за рахунок примусової реалізації предмета іпотеки. При цьому чинне законодавство не містить жодної правової норми, яка б обмежувала певним строком процедуру примусової реалізації іпотечного майна.
Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 10 червня 2020 року у справі № 922/1639/19.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі 916/190/18 від 04 червня 2019 року виснувала, що законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на тримання передбачених частиною першою та другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.
Крім того, суд звертає увагу, що посилання позивача на позиції Верховного Суду викладених у постановах Верховного Суду в постанові від 18 вересня 2019 року у справі №695/3790/15-ц, постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №126/1056/15-ц, є необґрунтованими, оскільки встановлені судами у цих справах фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є іншими ніж у справі, яка розглядається. У кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.
Отже, враховуючи вищевикладене, та те що суду не надано доказів, на підставі яких може бути визнаний припиненим договір іпотеки, суд вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Частинами четвертою-шостою статті 81 ЦПК України встановлено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
З огляду на прийняте рішення суд вважає правомірним судові витрати залишити за позивачем відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,- 

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права власності на частку квартири шляхом визнання іпотеки припиненою – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники:
- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ;
- відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», код ЄДРПОУ 37825968, адреса місцезнаходження юридичної особи: поштовий індекс 01103, місто Київ, вулиця Менделєєва, будинок 12, офіс 94/1;
- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: поштовий індекс 16064, Чернігівська область, Новгород-Сіверськитй район, село Дробишів.
Повний текст рішення складено 25 травня 2026 року. 

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області       С.Л.Лєвша