П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року м. Київ

Справа № 758/16801/25
Провадження: № 33/824/2010/2026

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О., 
секретар Лаврук Ю. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну ОСОБА_1 
на постанову Подільського районного суду м. Києва від 08 грудня 2025 року, винесену під головуванням судді Денисова О. О.,
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
в с т а н о в и л а:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 08 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.
Не погодившись із таким судовим рішенням,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 08 грудня 2025 року та закрити провадження у зв`язку із малозначністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з несвоєчасним поданням декларації. Водночас наголошує, що порушення строку подання декларації було зумовлене поважними та об`єктивними обставинами, які не залежали від її волі.Зокрема, заявник пояснює, що з 22 січня 2025 року тяжко захворіла її малолітня дитина, яка потребувала постійного догляду та лікування. У зв`язку з цим була змушена зосередити всю увагу на стані здоров`я дитини, що унеможливило своєчасне виконання обов`язку щодо подання декларації. Після покращення стану дитини та завершення необхідного лікування декларацію було подано 31 січня 2025 року, тобто, без невиправданої затримки.Крім того, звертає увагу суду на те, що за понад 11 років роботи на державній службі вона вперше допустила таке порушення. Раніше вона сумлінно виконувала свої службові обов`язки, у тому числі вчасно подавала всі необхідні декларації, що свідчить про відсутність умислу на вчинення правопорушення та про її добросовісність як державного службовця.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась. Про судове засідання, призначене на 06 квітня 2026 року, ОСОБА_1 повідомлялась за зазначеною в матеріалах справи адресою. Згідно трекінгу поштового відправлення АТ «Укрпошта» поштове відправлення містить відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою».Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомляла, будь-яких заяв та клопотань не подавала.
У своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Ураховуючи наведені обставини, вважаю за можливе розглянути справу за відсутностіОСОБА_2 відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.
Дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеозаписи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною першою статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно частиною другою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1,підпунктах "а", "в" - "ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 20.11.2024 № 419-к «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціаліста відділу підготовки контенту (інформаційного забезпечення) Управління комунікацій Міністерства енергетики України з 21.11.2024.
Листом Міністерства енергетики України від 06.06.2025 підтверджено, що працівники, які приймаються на роботу до Міненерго, під підпис ознайомлюються, зокрема, з вимогами та обмеженнями, передбаченими Законом України «Про запобігання корупції». З матеріалів справи також убачається, що ОСОБА_1 була ознайомлена з відповідними вимогами та обмеженнями під час заповнення особової картки 08.10.2024.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 має 9 ранг державного службовця, прийняла присягу державного службовця 22.12.2011 під час роботи в апараті Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, а займану нею посаду віднесено до категорії «В» посад державної служби.
Водночас наказом Міністерства енергетики України від 10.12.2024 № 449-к «Про звільнення ОСОБА_1 » її було звільнено із займаної посади з 30.12.2024 за угодою сторін. У зв`язку з припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, на неї покладався обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів із дня такого припинення, тобто до 23:59 29 січня 2025 року.
Разом із тим, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру декларацій, ОСОБА_1 подала декларацію 31 січня 2025 року о 19:16, тобто з порушенням встановленого строку на два дні.
Оцінюючи наведені обставини, апеляційний суд враховує, що прострочення є незначним за тривалістю, а сама декларація фактично подана. При цьому матеріали справи не містять даних про вчинення будь-яких дій, спрямованих на приховування чи спотворення відомостей про майновий стан, а також відсутні відомості про заподіяння шкоди державним чи суспільним інтересам, правам і свободам громадян.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, визнала свою вину та щиро розкаялася у вчиненому, що свідчить про її добросовісне ставлення до виконання покладених обов`язків.
Суттєвим є й те, що пропуск строку подання декларації збігся з об`єктивними життєвими обставинами. Зокрема, згідно з наданою випискою з медичної картки, малолітня дитина ОСОБА_1 хворіла у період з 22 січня по 31 січня 2025 року, тобто саме в межах строку, встановленого для подання декларації, включно з граничною датою - 29 січня 2025 року. Хвороба дитини потребувала постійного догляду за нею та об`єктивно ускладнило можливість своєчасного виконання відповідного обов`язку.
За таких обставин, з урахуванням незначності прострочення, відсутності негативних наслідків, а також наявності поважних причин допущення правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про малозначність вчиненого правопорушення.
Відповідно до вимог статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної статті 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Таким чином, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Подільського районного суду міста Києва від 08 грудня 2025 рокускасувати, ухвалити нову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежитись усним зауваженням, провадження у справі закрити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Невідома