Справа № 184/496/25
Номер провадження 2/184/92/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року	м. Покров	

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі: 
головуючого судді – Коваленко В.О.,
за участю секретаря судового засідання –Руденко М.М.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – Волошина В.М.,
розглянувши в м. Покров в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 120 574,6 грн, 4 500,00 грн. в якості відшкодування за оплату автотоварознавчого дослідження та судові витрати по справі.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що в жовтні 2024 року на автодорозі у Криворізькому районі Дніпропетровської області мала місце дорожньо – транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний ОСОБА_2 на праві власності автомобіль марки Mersedes-Benz 412D, номер державної реєстрації НОМЕР_1 . Даний факт підтверджується постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області, яка винесена у жовтні 2024 року, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водія автомобіля Mersedes-Benz 412D, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , якого притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.124 КУпАП – «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна». В результаті проведеного дослідження отримано висновок спеціаліста №1270 від 16.01.2025, згідно якого сума матеріального збитку завданого власникові автомобіля марки Mersedes-Benz 412D, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , внаслідок ДТП на дату оцінки складає 120 574,60 грн. Відповідач ухиляється від сплати вартості матеріальних збитків, спричинених автомобілю позивача.
Згідно відзиву на позовну заяву представник відповідача зазначив, що він та відповідач не визнають позовні вимоги позивача у повному обсязі та просять відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що починаючи з середини червня 2024 року відповідач працював на позивача водієм автотранспортних засобів за категорією «В», керував автомобілем Мерседес Спрінтер, перевозив груші, черешні, дині, а також готівкові кошти, виконуючи рейси по Україні, зокрема, в напрямках міста Києва, Львова, Нікополя. Позивач офіційно не працевлаштовував відповідача. 07.10.2024 о 00:00 годині на 92 км траси Н-23 біля с. Чкаловка в Криворізькому районі Дніпропетровської області відповідач, виконуючи надану позивачем роботу, повертався з міста Києва, керував автомобілем Mersedes-Benz 412D, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого, допустив виїзд на узбіччя та перекинувся, внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Дійсно, відповідач порушив п.12.1 ПДР України. Враховуючи усталену судову практику відповідач не несе матеріальної відповідальності щодо пошкодження автотранспортного засобу у зв`язку з несенням ними трудових обов`язків. Крім того, позивач не відобразив отримання чи не отримання позивачем від страхової компанії страхових виплат, оскільки транспортний засіб був застрахований у відповідності до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Представник позивача під час судового засідання підтримав у повному обсязі заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. 
Крім того, 08.10.2025 в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 надав пояснення, відповідно до яких він пояснив, що автомобіль Mersedes-Benz 412D зареєстрований на ОСОБА_2 , його брат ОСОБА_4 виконував роботу на ній. 16.06.2024 ОСОБА_3 працював на даному автомобілі до серпня, потім до вересня він не працював, 07.10.2024 він поїхав до м. Києва, і відбулось ДТП біля Кривого Рогу. Він зачепив обочину і машина перекинулася на сторону водія. ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне ДТП за ст.124 КУпАП, він визнає провину. Але вважає, що страхова компанія повинна відшкодувати збитки. Брат Проскурова – ОСОБА_4 просив відповідача сплатити кошти на відновлення автомобіля, але ОСОБА_3 йому відповів, що у нього немає коштів, може відшкодувати лише 10%. Зазначив, що трудового договору з позивачем не укладав.
Судом встановлено, що згідно постанови судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 по справі №177/2383/24, провадження №3/177/1468/24, 07.10.2024 о 00:00 год. на 92 км траси Н-23 біля с. Чкаловка в Криворізькому районі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_3 керував автомобілем MERCEDES BENZ 412 D, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив виїзд на узбіччя та перекинувся, внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 12.1 ПДР України, оскільки під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 не дотримався вимог п. 12.1 ПДР України, внаслідок чого допустив виїзд на узбіччя та перекидання транспортного засобу. У результаті ДТП транспортний засіб механічно пошкоджено. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 гривень 00 копійок.
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивач ОСОБА_2 є власником транспортного засобу Mersedes-Benz 412D, номер державної реєстрації НОМЕР_1 .
Із копії полісу №ЕР-221591247 вбачається, що цивільно-правова відповідальність на автомобіль Mersedes-Benz 412D, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , застрахована у ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до повідомлення спеціаліста центру врегулювання страхових випадків Дніпропетровської обласної дирекції ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» від 16.12.2025 встановлено, що цивільно – правова відповідальність власника автомобіля Mersedes-Benz 412D, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , станом на 07.10.2024 була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншурнас Груп» за Полісом обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-221591247. Станом на 16.12.2025 до ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншурнас Груп» за фактом вищевказаної події будь – яких письмових звернень чи заяв чи заяв від ОСОБА_2 з приводу отримання страхового відшкодування не надходило. Відповідно будь – яких виплат страхового відшкодування не проводилось.
Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста №1270 від 16.01.2025 сума матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки Mersedes-Benz 412D, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , внаслідок ДТП на дату оцінки складає 120 574,60 грн.
Крім того, згідно квитанції №007 від 16.01.2025 витрати на оплату здійснення автотоварознавчого дослідження складають 4 500,00 грн.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснила, що ОСОБА_3 знає як кращого друга, вони сусіди. Знає, що в 2024 році він працював неофіційно водієм білого спринтеру, який ставив напроти вікна, на кого працював – не знає. Зараз працює на більш габаритній машині.
Свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначив, що знає ОСОБА_3 , вони навчалися в школі та працювали разом на « ОСОБА_7 » та в «ПГЗК», також неофіційно працювали разом у ФОП « ОСОБА_8 », це була сезонна робота, вони возили вантаж. Ще працював ОСОБА_9 , брат ОСОБА_10 , він займався продажем. ОСОБА_3 працював на Мерседесі спринтері та ОСОБА_11 . По накладних бачив, що ФОП був ОСОБА_10 . Свідок наполягав, щоб його працевлаштували офіційно. Чередник працював там три місяці з червня 2024 по листопад 2024, він розповідав про ситуацію, яка склалася, не пам`ятає, чи спустило колесо, чи вибухнуло, і його занесло на машині. Свідок пояснив, що машину він отримував в саду, її приганяв власник, давали техпаспорт, страховку, диск-тахограф, транспортні накладні передавав ОСОБА_10 . Чередника наступного дня після аварії свідок бачив, в машині були пусті коробки, її ввечері притягли евакуатором.
Судом встановлено, що між позивачем і відповідачами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди (деліктні зобов`язання).
Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Право на відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних та юридичних осіб, має власник (частина третя статті 386 ЦК України) та/або особи, які мають речове право на чуже майно (статті 396 ЦК України).
Згідно з пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (в редакції, чинній на час вчинення ДТП) власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху (висновок Верховного Суду України в постанові від 03 грудня 2014 року у справі N 6- 183цс14).
Позивач, який правомірно керував транспортним засобом, має право відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок страховика (страхової компанії) винної особи, а понад розмір страхового відшкодування, зокрема, франшизи, за рахунок винної особи.
Аналогічного висновку дійшли Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в остановах від 07 листопада 2018 року у справі N 200/21325/15-ц, від 03 квітня 2019 року в справі N 299/2811/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі 300/193/17, від 27 листопада 2019 року у справі N 607/3007/16-ц, Верховний Суд України у постанові від 03 грудня 2014 року у справі N 6-183це 14, така практика є сталою.
Факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної автомобілю, яким керувала особа під час ДТП.
Аналогічні висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі N 147/66/17, провадження N 14-95це20).
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова (регламентна) виплата не здійснюється за шкоду, заподіяну транспортному засобу, водій якого спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Суд вважає, що ОСОБА_2 є належним позивачем у цій справі щодо відшкодування завданої в ДТП майнової (матеріальної) шкоди через пошкодження автомобіля Mersedes-Benz 412D, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , з вини відповідача ОСОБА_3 .
Спір між сторонами стосується стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до чинного законодавства, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених чинним цивільним законодавством.
Відповідно до зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
За загальним правилом, установленим ч. 2 ст. 1187 ЦК, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Проте, не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки у зв`язку з трудовими відносинами з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).
Така особа може бути притягнена до відповідальності лише самим володільцем джерела підвищеної небезпеки в регресному порядку, враховуючи характер відносин, які між ними склалися.
Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.
При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.
Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що відповідач ОСОБА_3 на момент вчинення аварії не перебував у трудових відносинах із відповідачем ОСОБА_2 , оскільки навидь сам відповідач у своїх показах у судовому засіданні зазначав, що працював на ФОП ОСОБА_10 , і це підтверджено у судовому засіданні свідком ОСОБА_6 , будь яких трудових договорів (контрактів), посадових інструкцій, доручень позивача з відповідачем суду не надано, таким чином позиція відповідача про перебування з позивачем у трудових відносинах спростовується дослідженими судом доказами. 
Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста №1270 від 16.01.2025 сума матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки Mersedes-Benz 412D, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , внаслідок ДТП на дату оцінки складає 120 574,60 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума у розмірі 120 574,60 грн., що узгоджується з наданим висновком експерта, оскільки ОСОБА_3 , внаслідок своїх протиправних дій, є винним у вчиненні ДТП, яке знаходиться у причинному зв`язку зі шкодою, завданою внаслідок ДТП.
Оскільки, відповідно до п.8.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 за №1335/5/1159, до вартості матеріального збитку, який визначається під час оцінки, не включаються витрати власника КТЗ, пов`язані з транспортуванням, зберіганням КТЗ, оплатою за експертні дослідження, поштовими витратами, з викликом сторін для технічного огляду КТЗ та іншими витратами, відшкодуванню підлягають також витрати на оплату здійснення автотоварознавчого дослідження, що підтверджується квитанцією №007 від 16.01.2025 на суму 4 500,00 грн.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд ураховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи. Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Тому сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ. Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (особливо, якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже не є такою, що відповідає принципу верховенства права.
Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року у справі № 712/4126/22.
Відтак, враховуючи, що позивачем сплачено 4 500,00 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження суд приходить до висновку, що із відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на проведення експертизи.
Також суд відповідно до положень ст. 141 ЦПК України вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача 1212, 00 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , матеріальну шкоди у сумі 120 574,6 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати у сумі 1212,00 гривень - судового збору, 4 500,00 гривень - витрат за проведення автотоварознавчого дослідження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повний текст рішення складений 05.05.2026.

Суддя Покровського  міського суду	  В. О. Коваленко