УХВАЛА
15 червня 2026 року 
м. Київ 
справа № 440/7642/25
адміністративне провадження № К/990/26042/26 
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О. О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2026 року у справі № 440/7642/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Стар Лайн» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
установив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Стар Лайн» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, у якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20 травня 2025 року:
- № 00066110701 про збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати податку на прибуток приватних підприємств загалом у розмірі 1 060 462,78 грн;
- № 000066120701, про збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість загалом у розмірі 1461095,00 грн;
- № 00066130701 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1 020,00 грн;
- № 00066140701 про застосування штрафу у розмірі 1 058,65 грн;
- № 00066150701 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 524,80 грн;
- № 00066160701 про застосування штрафу у розмірі 123 942,40 грн;
- № 00066170701 про збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб загалом у розмірі 67 329,47 грн;
- № 000066180701 про збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати військового збору загалом у розмірі 5 610,82 грн;
- № 000066190701 про збільшення суми грошового зобов`язання зі сплати транспортного податку з юридичних осіб загалом у розмірі 23 437,50 грн;
- № 000066200701 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за платежем: транспортний податок з юридичних осіб у розмірі 680,00 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 20 травня 2025 року №№ 000066110701, 000066120701, 000066150701, 000066160701 повністю.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 20 травня 2025 року № 000066130701 у частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510,00 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 20 травня 2025 року № 000066170701 у частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб загалом на 3 639,60 грн, з яких: за податковим зобов`язанням - 1 889,29 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 472,32 грн, пеня - 1 277,99 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 20 травня 2025 року № 000066180701 у частині збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору загалом на 303,30 грн, з яких: за податковим зобов`язанням - 157,44 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 39,36 грн, пеня - 106,50 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 20 травня 2025 року № 000066200701 у частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 170,00 грн.
У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20 травня 2025 року №№ 000066140701, 000066190701 відмовлено.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. 
У касаційній скарзі скаржник покликається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме підпунктів 14.1.36, 14.1.181, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року.
Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що як на підставу касаційного оскарження, останньому необхідно зазначити конкретну норму права, щодо застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
Саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Контролюючим органом не обґрунтовано, в чому полягає неправильне застосування норми матеріального права та як така норма має застосовуватися, який правовий висновок має бути сформульовано у даних правовідносинах. Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового та пов`язаного з ним законодавства, висловлення незгоди з наданою судом апеляційної інстанції правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.
Верховний Суд також звертає увагу на те, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Виходячи зі змісту пункту 1 частини другої статті 353 КАС України, прийнятність доводів про ненадання оцінки усім доказам у справі можливе виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу, яких у касаційній скарзі не викладено.
Відсутність у касаційній скарзі належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, які передбачені пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, унеможливлюють перевірку такої умови.
Доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин справи, цитати нормативних актів, однак без зазначення в чому саме полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та/або порушення норм процесуального права.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2026 року у справі № 440/7642/25 - повернути скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Шишов