Справа № 161/8662/26
Провадження № 1-кп/161/1075/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк          16 червня 2026 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026035610000076, що надійшов з Луцької окружної прокуратури, відносно  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новосілки Млинівського району Рівненської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в порядку ст. 89 КК України, 
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Так, 28 березня 2026 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території власного домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та кримінально-протиправний характер своїх дій, в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин із дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), умисно наніс декілька ударів кулаками рук в лобну ділянку голови справа та в ділянку підборіддя зліва потерпілої ОСОБА_5 .
В подальшому, ОСОБА_4 умисно наніс ряд ударів кулаками рук в ділянку грудної клітки, в праву підключичну ділянку, передню поверхню лівого передпліччя в верхній третині, зовнішню поверхню лівого плеча в верхній третині, в ділянку лівої лопатки спини, ліву бокову поверхню грудної клітки, внутрішню поверхню лівого передпліччя дружини.
Далі, продовжуючи реалізовувати свій єдиний кримінально-протиправний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 кінцівками ніг завдав кілька ударів ОСОБА_5 по внутрішній та передній поверхні правого стегна в середній третині, лівій половині сідниці, зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_5 отримала наступні тілесні ушкодження: синці в лобній ділянці справа, в ділянці грудини, в правій підключичній ділянці, на передній поверхні лівого передпліччя в верхній третині, на зовнішній поверхні лівого плеча в верхній третині, на спині в ділянці лівої лопатки, на лівій боковій поверхні грудної клітки, на зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині, на внутрішній та передній поверхні правого стегна в середній третині, на лівій половині сідниці, на внутрішній поверхні лівого передпліччя, в ділянці підборіддя дещо зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями, які виразились в умисному завданні легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення та не оспорював фактичних обставин, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, вид шкоди, мотив і мету, а також форму вини, суду дав показання, що дійсно 28 березня 2026 року близько 18 години 30 хвилин він був у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території власного домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин із дружиною ОСОБА_5 умисно наніс їй удари кулаками рук в лобну ділянку голови справа та в ділянку підборіддя зліва. В подальшому, він умисно наніс удари кулаками рук в ділянку грудної клітки, в праву підключичну ділянку, передню поверхню лівого передпліччя в верхній третині, зовнішню поверхню лівого плеча в верхній третині, в ділянку лівої лопатки спини, ліву бокову поверхню грудної клітки, внутрішню поверхню лівого передпліччя дружини. Після чого, він ногами завдав кілька ударів ОСОБА_5 по внутрішній та передній поверхні правого стегна в середній третині, лівій половині сідниці, зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині.
Не заперечив кваліфікацію кримінального правопорушення та те, що своїми діями спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження, що зазначені в обвинувальному акті. 
У вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки і в подальшому не буде вчиняти кримінальних правопорушень, просив суворо його не карати та призначити покарання у виді штрафу.
Потерпіла ОСОБА_5 від дачі показань відмовилася. 
Під час судових дебатів прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 просила призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, із застосуванням обмежувального заходу на строк 3 (три) місяці, поклавши на нього обов`язок: - пройти програму для кривдників.
Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність в умисному завданні легких тілесних ушкоджень, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.
При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно з ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків і дані про особу винного.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, що передбачено п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, що передбачено п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує, що він вчинив умисний кримінальний проступок проти здоров`я особи, не судимий в порядку ст. 89 КК України, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, його поведінка в суді свідчить про щире каяття, усвідомив незаконність вчинених ним дій, а тому активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в судовому засіданні висловлював щирий жаль з приводу вчиненого, готовність нести покарання, вибачився за свої дії та засуджував свою поведінку, запевнив, що зробив для себе належні висновки та в подальшому не буде вчиняти кримінальних правопорушень, тяжких наслідків не настало, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонером, тому суд, з врахуванням наведеного, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його віку, його критичного відношення до скоєного та беззаперечного визнання своєї вини, його майнового стану, наявності офіційного джерела доходу, думки потерпілої, наявності пом`якшуючих покарання обставин та обставин, що його обтяжує, а також приймаючи до уваги принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України, в межах санкції частини статті, у виді штрафу.
Разом з цим, відповідно до положень ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» програмою для кривдника є комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.
Враховуючи вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення по відношенню до потерпілої – його дружини ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме: - направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.
Суд вважає, що такий обмежувальний захід, із покладенням обов`язку, буде сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_4 та покращенню психологічного здоров`я потерпілої ОСОБА_5 .
На думку суду обрана міра покарання та покладений обмежувальний захід є необхідними та достатніми для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
Речовий доказ, згідно з ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Даних щодо наявності у кримінальному провадженні процесуальних витрат та накладення арештів на майно прокурором не надано.
Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід на строк 3 (три) місяці, поклавши на нього обов`язок: - пройти програму для кривдників.
Роз`яснити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.
Речовий доказ:
-CD-R диск – залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду      ОСОБА_1