П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 540/6327/21	
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.
Дата і місце ухвалення: 04 лютого 2026 року, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Тарновецького І.І.,
суддів: Бойка А.В.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року у справі №540/6327/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД-ОПТ» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД-ОПТ» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.09.2021 року №3064784/43331493 про відмову в реєстрації податкової накладної №315 від 19.07.2021 року; 
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД-ОПТ» №315 від 19.07.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої податкової накладної на реєстрацію.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД-ОПТ» задоволено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що, на думку апелянта, призвело до неправильного вирішення справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не надав належної оцінки доводам контролюючого органу та безпідставно дійшов висновку про протиправність рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної.
Скаржник вказує, що показники податкової звітності повинні підтверджуватися належним чином оформленими первинними документами, а підставою для формування податкового кредиту та реєстрації податкової накладної є реальне здійснення господарської операції. При цьому суд першої інстанції, на думку апелянта, не врахував правові висновки Верховного Суду щодо необхідності підтвердження реального характеру господарських операцій первинними документами.
Апелянт зазначає, що за результатами автоматизованого моніторингу реєстрацію податкової накладної №315 від 19.07.2021 було зупинено, а позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній. Після подання позивачем відповідних документів комісією регіонального рівня прийнято рішення від 03.09.2021 №3064784/43331493 про відмову в реєстрації податкової накладної у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених або оформлених із порушенням законодавства.
Крім того, скаржник посилається на те, що подані позивачем документи не підтверджують належним чином реальність господарської операції, оскільки товарно-транспортні накладні, надані на розгляд комісії регіонального рівня, оформлені з порушенням вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, зокрема не містять окремих обов`язкових реквізитів та відомостей щодо вантажно-розвантажувальних операцій. Також апелянт зазначає про невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару, оскільки, на його думку, позивачем реалізовано товар з однією номенклатурою та кодом УКТ ЗЕД, тоді як придбано інший товар з іншим кодом УКТ ЗЕД.
Окремо апелянт вказує, що позовна вимога про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну є передчасною, оскільки після скасування рішення комісії належним способом захисту є зобов`язання контролюючого органу повторно розглянути питання щодо реєстрації податкової накладної. На думку скаржника, питання реєстрації податкової накладної після набрання законної сили рішенням суду належить до дискреційних повноважень податкового органу.
Посилаючись на наведені обставини, апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД-ОПТ» відмовити повністю.
Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД-ОПТ» (код ЄДРПОУ 43331493) зареєстроване як юридична особа 05 листопада 2019 року, основним видом його діяльності є неспеціалізована оптова торгівля. 
У зв`язку зі здійсненням господарської діяльності з ТОВ «Херсон Групп-М» позивачем складено податкову накладну №315 від 19 липня 2021 року та подано її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Згідно з квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 16 серпня 2021 року реєстрацію податкової накладної №315 від 19 липня 2021 року було зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. Підставою для зупинення зазначено те, що код товару за УКТ ЗЕД 7301 відсутній у таблиці даних платника податку на додану вартість як товар, що постачається на постійній основі, а господарська операція відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів для вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної. 
На виконання вимог контролюючого органу позивачем подано повідомлення з поясненнями та копіями документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено, зокрема договори постачання та оренди, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки, оборотно-сальдову відомість та інші первинні документи, які, на думку позивача, підтверджували реальність господарської операції. 
Рішенням Комісії Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 03 вересня 2021 року №3064784/43331493 відмовлено у реєстрації податкової накладної №315 від 19 липня 2021 року. Підставою для прийняття зазначеного рішення визначено надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. У додатковій інформації зазначено про невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару, оскільки позивачем реалізовано товар з номенклатурою «профіль для штукатурки» за кодом УКТ ЗЕД 7301, тоді як придбано товар з номенклатурою «рейка маячна» за кодом УКТ ЗЕД 7216.
Не погоджуючись із рішенням Комісії Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 03 вересня 2021 року №3064784/43331493, вважаючи його протиправним, необґрунтованим та таким, що прийняте без належного врахування поданих пояснень і документів, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не містила належного обґрунтування причин такого зупинення та конкретного переліку документів, необхідних для прийняття рішення про її реєстрацію, тоді як позивачем після отримання відповідного повідомлення було подано пояснення та копії первинних документів на підтвердження здійснення господарської операції. 
При цьому оскаржуване рішення комісії регіонального рівня не містить належного мотивування, не конкретизує, які саме документи складені або оформлені з порушенням законодавства, не розкриває змісту таких порушень та причин, з яких подані позивачем документи не були враховані контролюючим органом. 
Суд першої інстанції також зазначив, що під час вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної контролюючий орган не наділений повноваженнями здійснювати змістовну оцінку реальності господарських операцій платника податків, оскільки така оцінка може бути надана лише за результатами податкового контролю у формах, передбачених Податковим кодексом України. 
З огляду на наведене суд дійшов висновку про протиправність рішення комісії Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 03 вересня 2021 року №3064784/43331493 та наявність підстав для його скасування, а також про те, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну №315 від 19 липня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання на реєстрацію.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені законом, чи використано повноваження з метою, з якою це повноваження надано, а також чи є вони обґрунтованими, безсторонніми, добросовісними, розсудливими та пропорційними.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення.
Правові засади справляння податку на додану вартість, порядок складення та реєстрації податкових накладних визначаються Податковим кодексом України.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За змістом пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України зареєстрована в Єдиному реєстрі податкова накладна є для покупця підставою для формування податкового кредиту.
Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено можливість зупинення реєстрації податкової накладної у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених положень Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган надсилає платнику податку квитанцію, в якій повинні бути зазначені підстави такого зупинення, критерій ризиковості та пропозиція щодо надання пояснень і копій документів, необхідних для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної.
Отже, процедура зупинення реєстрації податкової накладної передбачає не лише формальне посилання на певний критерій ризиковості, а й обов`язок контролюючого органу чітко повідомити платника податків про причини виникнення сумнівів та перелік документів, надання яких дасть можливість усунути такі сумніви.
Як встановлено судом першої інстанції, реєстрацію податкової накладної №315 від 19 липня 2021 року було зупинено з посиланням на те, що код товару 7301 відсутній у таблиці даних платника податку на додану вартість, а операція відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Разом з тим зі змісту квитанції не вбачається, що контролюючим органом було наведено розрахунок відповідного критерію ризиковості або конкретизовано, які саме документи необхідно надати позивачу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Матеріалами справи підтверджується, що після отримання квитанції позивачем подано повідомлення з поясненнями та копіями документів, зокрема договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські документи, оборотно-сальдові відомості та інші первинні документи, які стосувалися господарської операції, відображеної у податковій накладній №315 від 19 липня 2021 року.
Незважаючи на це, рішенням Комісії Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 03 вересня 2021 року №3064784/43331493 у реєстрації податкової накладної відмовлено з підстав надання копій документів, складених або оформлених із порушенням законодавства.
Колегія суддів зазначає, що наведене формулювання є загальним та не дозволяє встановити фактичні мотиви прийняття оскаржуваного рішення.
У рішенні не зазначено, які саме документи комісія визнала такими, що складені з порушенням законодавства, які конкретно норми законодавства були порушені під час їх оформлення, яким чином такі порушення впливають на можливість реєстрації податкової накладної та чому надані позивачем пояснення були відхилені.
Фактично контролюючий орган обмежився лише шаблонним формулюванням, не навівши індивідуалізованих мотивів прийнятого рішення.
Посилання в додатковій інформації на невідповідність номенклатури придбаного та реалізованого товару також не може бути визнане належним обґрунтуванням відмови, оскільки комісією не наведено аналізу поданих документів, не зазначено, які саме документи підтверджують такий висновок, та не надано оцінки поясненням платника податку щодо здійснених господарських операцій.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що рішення комісій контролюючих органів у справах щодо зупинення реєстрації податкових накладних повинні бути належним чином мотивованими та містити конкретні підстави їх прийняття.
Так, у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18 зазначено, що контролюючий орган при прийнятті рішення про відмову у реєстрації податкової накладної зобов`язаний зазначити конкретні підстави такої відмови, а не обмежуватись загальними формулюваннями. 
Крім того, у постанові Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у справі №360/2460/20 вказано, що можливість надання платником податків необхідних документів залежить від чіткого визначення контролюючим органом критерію ризиковості та конкретного переліку документів, які необхідно подати для вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної. 
Також у постанові від 07 грудня 2022 року у справі №500/2237/20 Верховний Суд наголосив, що при вирішенні питання про реєстрацію податкової накладної контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій на предмет їх реальності, оскільки така оцінка може бути надана лише під час податкової перевірки. 
Колегія суддів також враховує усталену правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої процедура моніторингу податкових накладних є превентивним заходом податкового контролю та не повинна підміняти собою податкову перевірку. Предметом розгляду комісії є виключно наявність достатніх документів для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, тоді як питання реальності господарської операції може бути предметом дослідження лише під час здійснення контрольних заходів у порядку, визначеному Податковим кодексом України.
З огляду на наведене колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо недоліків товарно-транспортних накладних, невідповідності кодів УКТ ЗЕД придбаного та реалізованого товару, а також непідтвердження реальності господарської операції, оскільки такі доводи фактично спрямовані на переоцінку господарських взаємовідносин сторін та виходять за межі предмета дослідження у процедурі розгляду питання про реєстрацію податкової накладної.
Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що документи, подані позивачем, були недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або що такі документи дійсно складені чи оформлені з порушенням вимог законодавства.
Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта про передчасність позовної вимоги щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну.
Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна, реєстрацію якої було зупинено, підлягає реєстрації, зокрема, у день набрання законної сили рішенням суду про її реєстрацію. Отже, у випадку встановлення протиправності рішення про відмову в реєстрації податкової накладної належним та ефективним способом захисту порушеного права платника податку є саме зобов`язання Державної податкової служби України здійснити її реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За встановлення судом протиправності рішення про відмову у реєстрації податкової накладної у контролюючого органу відсутній альтернативний варіант правомірної поведінки, а тому покладення судом обов`язку здійснити реєстрацію податкової накладної не є втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, а спрямоване на ефективне поновлення порушеного права позивача.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність рішення Комісії Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 03 вересня 2021 року №3064784/43331493 та наявність підстав для його скасування.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів доходить висновку, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою доказів та не містять належних правових підстав для скасування оскаржуваного рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, оскільки ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених належними та допустимими доказами, із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року у справі №540/6327/21 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: І.І. Тарновецький

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук