УХВАЛА

11 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 925/1032/22 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: 
Чумака Ю. Я.,  
перевіривши матеріали касаційної скарги заступника керівника Київської міської прокуратури
на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.11.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2026 у справі
за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави
до 1. Черкаської міської ради,
2. Приватного підприємства "Строй-центр-2000",
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Динамік-Плюс",
4. Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області
про усунення перешкод шляхом визнання незаконним та скасування рішення міської ради, визнання недійсним договору оренди землі, скасування реєстрації речового права - права оренди, зобов`язання повернути земельну ділянку водного фонду, скасування реєстрації речового права на нежитлові будівлі,  
ВСТАНОВИВ:

22.04.2026 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.11.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2026 у справі № 925/1032/22, подана 22.04.2026 через систему «Електронний суд». 
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху з огляду на таке.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Приписами частини 3 статті 311 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити: 
пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах; 
пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення; 
пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній. 
У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
В якості однієї з підстав касаційного оскарження вищезазначеного судового рішення скаржник зазначає, що право на касаційне оскарження ним використане на підставі пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 
Колегія суддів звертає увагу скаржника, що, оскаржуючи судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник повинен зазначити, яке саме процесуальне порушення, передбачене частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу, призвело до прийняття незаконного судового рішення, та вказати, яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. 
У разі посилання на недослідження зібраних у справі доказів, скаржнику необхідно зазначити, які саме докази не було досліджено судами попередніх інстанцій. У разі якщо скаржник вважає, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, він повинен зазначити, яке саме клопотання було відхилено судом та як це вплинуло на оскаржуване судове рішення. У разі посилання на встановлення судами обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, скаржник повинен вказати, який із доказів, на його думку, є недопустимим, та обґрунтувати таке твердження, а також зазначити, які обставини встановлено на підставі цього доказу, чому вони є суттєвими або як вони вплинули на прийняття оскаржуваного рішення.
Скаржнику слід обґрунтувати обставини, наведені у пункті 4 частині 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 
Згідно з частиною 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".
За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Як убачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, предметом позову (з урахуванням заяви про зміну предмета позову, а саме у 2022 році заявлено 4 вимоги немайнового характеру, у 2025 році - 2 вимоги немайнового характеру, разом - 6) є: 
- визнання незаконним та скасування рішення Черкаської міської ради «Про перехід права на оренду земельної ділянки по вул. Гагаріна в прибережній смузі Дніпра ліворуч входу в парк ім. 50-річчя Жовтня, що була предметом договору оренди землі від 16 лютого 2007 року № 040777500014 до приватного підприємства «Строй-центр-2000» від 24 вересня 2015 року № 2-1645»;
- визнання недійсним договору оренди землі від 26 травня 2016 року, укладеного між Черкаською міською радою та Приватним підприємством "Строй-центр-2000" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Динамік-плюс"), речові права за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 05 вересня 2016 року за № 16286491 та № 16283247; 
- скасування державної реєстрації права оренди на земельні ділянки за кадастровим номером 7110136700:03:001:0018 площею 1,8918 га та за кадастровим номером 7110136700:03:001:0019 площею 0,0500 га за Товариством з обмеженою відповідальністю "Динамік-плюс";
- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Динамік-плюс" повернути земельні ділянки за кадастровим номером 7110136700:03:001:0018 площею 1,8918 га та за кадастровим номером 7110136700:03:001:0019 площею 0,0500 га на користь Черкаської міської ради; 
- скасування державної реєстрації (запису) на земельні ділянки за кадастровим номером 7110136700:03:001:0018 площею 1,8918 га та за кадастровим номером 7110136700:03:001:0019 площею 0,0500 га в Державному земельному кадастрі із категорією земель - для оздоровчого та рекреаційного призначення, із одночасним припиненням на неї права комунальної власності Черкаської міської ради від 05 вересня 2016 року № 16282946 та від 05 вересня 2016 року № 16286140, а також речове право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Динамік-плюс" від 05 вересня 2016 року № 16283247 та від 05 вересня 2016 року № 16286491; 
- скасування державної реєстрації зареєстрованого за Товариством з обмеженою відповідальністю "Динамік-плюс" речового права від 14 березня 2023 року № 49552695 на нежитлові будівлі: пункт охорони (літ. О-1) загальною площею 4,9 м2 та пункт охорони (літ. О-2) загальною площею 4,9 м2, розташовані за адресою: вул. Князя Ольгерда (Гагаріна), 1/1, м. Черкаси (об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 2439877971101). 
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 становив 2 481,00 грн.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 становив 3 028,00 грн. 
Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Касаційну скаргу подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», тому при поданні касаційної скарги має застосовуватись коефіцієнт 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Виходячи з вищенаведеного та з урахуванням коефіцієнту 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 25 568,00 грн, а саме: ((2 481,00*4)+ (3 028,00*2))*200% = 31 960,00 грн*0.8. 
Проте, скаржником платіжною інструкцією від 15.04.2026 № 688 сплачено 23 630,08 грн, тобто на 1 937,92 грн менше від суми судового збору, що підлягає сплаті у цьому випадку. 
У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід доплатити судовий збір у сумі 1 937,92 грн, який має бути перерахований за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір" та надати належні докази сплати судового збору касаційному суду. 
Відповідно до частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи викладене касаційна скарга, подана без додержання відповідних вимог чинного процесуального законодавства, підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.
Виходячи з положень частини 2 статті 292 та статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою. 
Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Я. Чумак