Справа № 459/148/26 
Провадження № 2/459/43/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
11 травня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області 
в складі: головуючого-судді    Жураковського А.І.
з участю секретаря судового засідання Ганас К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

В С Т А Н О В И В :

16.01.2026 представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 528427-КС-001 від 06.03.2025 в розмірі 80 158,32 грн, з яких: 22 828 грн – суми прострочених платежів по тілу кредиту, 39 130,32 грн – суми прострочених платежів по процентах, 13 000 – суми заборгованості по відсотках відповідно до 625 ЦКУ, 5 200 грн – суми прострочених платежів за комісією. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.03.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено договір № 528427-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, передбаченому ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». 06.03.2025 відповідачу було направлено пропозицію (оферту) укласти Договір № 528427-КС-001 про надання кредиту. Того ж дня вона прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2385, на номер телефону НОМЕР_1 , який нею було введено/відправлено. Відповідно до п. 2 договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 26 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Позивач свої зобов`язання за договором виконав. ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 06.01.2026 року утворилась заборгованість в розмірі 80 158,32 грн. Відтак, просить стягнути з відповідача вказану суму.
Ухвалою від 21.01.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд з викликом сторін.
27.02.2026, 27.03.2026 розгляд справи відкладено для витребування документів.
Представник позивача у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач у судові засідання, призначені на 27.02.2026, 27.03.2026, 24.04.2026 не з`явилася,заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини неявки не повідомляла. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. 
Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. 
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку.
Судом встановлено, що 06.03.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено Договір №528427-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), який підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-2385, відповідно до умов якого розмір кредиту становить 26 000 грн: строк, на який надається кредит 24 тижнів; строк дії договору 21.08.2025; стандартна процентна ставка за кредитом в день 1%, фіксована, занижена процентна ставка в день 0,87%, фіксована; комісія за надання кредиту – 5 200 грн; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту – 64 303,81 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка – 6918,32%. 
ТОВ «Бізнес Позика» 06.03.2025 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 528427-КС-001 про надання кредиту. 06.03.2025 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 528427-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. 
Сторонами в п. 4 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.
Згідно з підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» було здійснено переказ грошових коштів на картковий рахунок отримувача НОМЕР_2 ОСОБА_1 06.03.2025 у розмірі 26 000 грн, згідно з договором №528427-КС-001 від 06.03.2025.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, станом на 06.01.2026 заборгованість відповідача за договором №528427-КС-001 від 06.03.2025 становить 80 158,32 грн, з яких: 22 828 грн – суми прострочених платежів по тілу кредиту, 39 130,32 грн – суми прострочених платежів по процентах, 13 000 – суми заборгованості по відсотках відповідно до 625 ЦКУ, 5 200 грн – суми прострочених платежів за комісією, що також підтверджується довідкою про стан заборгованості  ОСОБА_1 за вказаним договором станом на 06.01.2026. 
Згідно відповіді АТ «Універсал Банк» № БТ/Е- 10835 від 29.03.2026, на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_3 , на яку 06.03.2025 було зарахування коштів в сумі 26 000 грн.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК Україниборжник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.76, 77 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Щодо вимог про стягнення комісії за надання кредиту за Кредитним договором в розмірі 5200 грн, суд зазначає наступне.
Згідно п. 2.5 Договору Комісія нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч. ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналіз умов Договору свідчить про те, що комісія за надання кредиту в розмірі 5200 грн., встановлена в п. 2.5 Договору, є платою безпосередньо за надання кредиту позичальнику.
Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. 
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що положення Заявки щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 5200 грн суперечить положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними, а відтак відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» вищезазначеної заборгованості за комісією за надання кредиту. 
Разом з тим, вимога позивача про стягнення заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 13 000 грн задоволенню не підлягає, оскільки згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, позов задовольняється частково.
Враховуючи часткове задоволення позову, керуючись положенням ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2057,90 грн сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» суму заборгованості за договором № 528427-КС-001 від 06.03.2025 в розмірі 61 958,32 грн, з яких: 22 828 грн – суми прострочених платежів по тілу кредиту, 39 130,32 грн – суми прострочених платежів по процентах.
В задоволені решти позовних вимог –відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 2057,90 грн судового збору. 
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 11.05.2026.

Суддя: А. І. Жураковський