КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/609/26

Суддя Кіровоградського окружний адміністративний суду Притула К.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати в страховий стаж період навчання в Мелітопольскому інституті механізації сільського господарства з 01.09.1983 року по 30.06.1984 року, та з 14.06.1986 року по 18.06.1990 року.
В обґрунтування позовних вимог вказано про те, що відповідачем неправомірно відмовлено у призначені пенсії за віком та не зараховано до страхового стажу період навчання в Мелітопольскому інституті механізації сільського господарства з 01.09.1983 року по 30.06.1984 року, та з 14.06.1986 року по 18.06.1990 року. Вважає дане рішення протиправним та просить позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2026 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву (а.с.16).
03.03.2026 (вх.№ 5944/26) до суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнаються та просять відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції зазначило, що до страхового стажу позивача, згідно наданих документів неможливо зарахувати період навчання з 01.09.1983 по 18.06.1990, згідно з дипломом НОМЕР_1 від 18.06.1990, оскільки тривалий термін навчання. Крім того, перетинається з періодом проходження військової служби строкової з 30.06.1984 по 14.06.1986, згідно з військовим квитком. Надано довідку від 02.06.2025 № 1349 про навчання на денній формі протягом 1983-1990 років в Мелітопольському інституті механізації сільського господарства, дані якої не враховано, оскільки відсутня інформація про відрахування у зв`язку із призовом на військову службу та поновлення на навчання. 
З огляду на вказане, виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Розглянувши подані представниками сторін пояснення, документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).
13.10.2025 позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком.
Заява позивача про призначення пенсії за віком від 13.10.2025 була розглянута за принципом екстериторіальності головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду в Миколаївській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 21.10.2025 № 04675006398.
Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 21.10.2025 № 046750006398 до страхового стажу не зараховано періоди:
- роботи в колгоспі «Мир» протягом вересня 1982 року — березня 2000 року, згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_2 від 10.08.1990, оскільки протягом 1982-1990 років відсутні дані щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість відпрацьованих вихододнів), протягом 1990-2000 років в підставах внесення записів щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість відпрацьованих вихододнів) відсутні документи, їх номери та дати, на підставі яких внесено записи за кожен рік. Крім того, відсутня інформація щодо реорганізації колгоспу «Мир» в КСП «Мир».
До страхового стажу вищевказаний період частково зараховано періодами роботи в колгоспі, згідно з архівною довідкою від 06.03.2025 № 14 щодо кількості відпрацьованих вихододнів, навчання з 01.09.1982 по 30.06.1983, згідно з дипломом НОМЕР_3 від 30.06.1983 та проходженням військової служби строкової з 30.06:1984 по 14.06.1986, згідно з військовим квитком НОМЕР_4 від 19.07.1990 (далі — військовий квиток); навчання з 01.09.1983 по 18.06.1990, згідно з дипломом НОМЕР_1 від 18.06.1990, оскільки тривалий термін навчання. Крім того, перетинається з періодом проходження військової служби строкової з 30.06.1984 по 14.6.1986, згідно з військовим квитком. Надано довідку від 02.06.2025 № 1349 про навчання на денній формі протягом 1983-1990 років в Мелітопольському інституті механізації сільського господарства, дані якої не враховано, оскільки відсутня інформація про відрахування у зв`язку з призовом на військову службу та поновлення на навчання. 
Не погодившись із відповідним рішенням позивач звернувся до суду із даним позовом.
Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Судом встановлено, що на момент звернення позивач досягнув 60-річного віку, що також не заперечується відповідачем. Однак у оскаржуваному рішенні відповідача вказано, що страховий стаж позивача становить 30 років 05 місяці 03 дні. 
Як встановлено судом під час розгляду справи, відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 не було зараховано період навчання з 01.09.1983 по 18.06.1990, згідно з дипломом НОМЕР_5 від 18.06.1990, оскільки тривалий термін навчання та дане навчання перетинається з періодом проходження військової строкової служби з 30.06.1984 по 14.06.1986. Відповідачем не враховано довідку від 02.06.2025 № 1349 про навчання на денній формі протягом 1983-1990 років в Мелітопольському інституції механізації сільського господарства, оскільки відсутня інформація про відрахування у зв`язку із призовом на військову службу та поновлення на навчання. 
Згідно з п. "д" ч.3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України від 23 травня 1991 року "Про освіту" підготовка фахівців у вищих навчальних закладах може проводитися з відривом (очна), без відриву від виробництва (вечірня, заочна), шляхом поєднання цих форм, а з окремих спеціальностей - екстерном.
Підпунктом 6.3 п. 6 Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 2 червня 1993 року № 161 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 23 листопада 1993 року за № 173), передбачено, що вечірня і заочна (дистанційна) форми навчання є формами здобуття певного рівня освіти або кваліфікації без відриву від виробництва.
Отже, час навчання на денній формі у вищому навчальному закладі, що мав місце до 1 січня 2004 року, має зараховуватись до загального трудового стажу, який дає право на призначення пенсії, на відміну від періоду навчання на заочній (вечірній) формі, коли особа разом із навчанням здійснює трудову діяльність на виробництві (установі, організації1), яка і підлягає зарахуванню до загального трудового стажу (за наявності підтверджуючих документів) даної особи.
Так, у довідці від 22.12.2025 за №15/200 зазначається про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчався у Мелітопольському інституті механізації сільського господарства в період з 01.09.1983 по 18.06.1990 роки (з перервою на військову службу у Збройних силах СРСР з 30.06.1984 по 14.06.1986) за спеціальністю «Електрифікація сільського господарства» денної форми навчання (Диплом спеціаліста ТВ № 780506 від 18 червня 1990 року, реєстраційний № 40, присвоєно кваліфікацію інженера-електрика) (а.с.11).
Суд звертає свою увагу на те, що Головним управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не заперечується факт навчання ОСОБА_1 у Мелітопольському інституті механізації сільського господарства та факт проходження ним строкової військової служби. Відмова у зарахуванні періоду навчання з 01.09.1983 по 30.06.1984 і з 14.06.1986 по 18.06.1990, мотивована виключно відсутністю відомостей про відрахування та поновлення на навчання. 
Водночас, суд зазначає, що чинне законодавство не ставить зарахування періоду навчання у залежність від надання наказів про відрахування та поновлення. Наявні в матеріалах справи диплом та архівна довідка підтверджують факт навчання позивача в оскаржуваному періоді, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для неврахування відповідного періоду. У разі встановлення накладення періоду навчання на період строкової військової служби відповідач був зобов`язаний здійснити розмежування таких періодів та зарахувати їх на відповідних правових підставах, а не відмовляти у зарахуванні всього періоду навчання.
Виходячи з викладеного, та наданих суду доказів, період навчання позивача з навчання з 01.09.1983 по 30.06.1984 і з 14.06.1986 по 18.06.1990 підлягає зарахуванню до страхового стажу.
Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачами не надано суду жодного доказу правомірності прийняття рішень, які оскаржується, в розумінні зазначеної норми Закону.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, суд присуджує на користь позивача всі здійснені, документально підтверджені, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331,50 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів (а.с.1).
Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В и р і ш и в

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, код ЄДРПОУ 13844159) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання в Мелітопольському інституті механізації сільського господарства з 01.09.1983 по 30.06.1984 та з 14.06.1986 по 18.06.1990.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судовий збір у розмірі 1331,30 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА