Справа № 464/2417/25
пр.№ 2/464/75/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2026 м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі: 
головуючого судді Мички Б.Р.
секретаря судового засідання Ільницької О.В.
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 
представника третьої особи Кравчук Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування про визначення способу участі батька у вихованні дітей,
встановив:

11.04.2025 року надійшла до суду справа за позовом ОСОБА_4 до відповідача у якому вона просить визначити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: з 12.00 год до 13.00 год. у громадських місцях за присутності матері ОСОБА_4 один раз на місяць ( першу суботу місяця) та за бажанням дітей. В обґрунтування позову покликається на те, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12.01.2022 року. Позивачка проживає окремо з дітьми вже більше 3 років. Відповідач дітьми не цікавиться, не намагається брати участь у їхньому вихованні, не робив жодних спроб налагодити з ними контакт. Вказує, що відповідач звернувся до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування з заявою про встановлення порядку спілкування з дітьми. Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.03.2025 року визначено час зустрічей дітей з батьком, однак позивачка заперечує такому графіку побачень, оскільки такий графік порушує найкращі інтереси дітей. В першу чергу це повязано з начильницькою та аморальною поведінкою колишнього чоловіка, його безвідповідальним і байдужим ставленням до благополуччя доньок, що в цілому має травмівний вплив на їхній розвиток, викликає почуття страху. Просила позов задовольнити.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14.04.2025 року позовну заяву залишено без руху та в подальшому недоліки усунено.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
23.06.2025 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог та визначити спосіб участі відповідача у вихованні та спілкуванні з доньками: перша та третя субота з 14.00 до 16.00, друга та четверта неділя з 14.00 до 16.00, в інші дні, зустрічі можуть відбуватись за бажанням дітей та за домовленістю між батьками. Зустрічі мають відбуватись без присутності матері у місті Львові. Представник відповідача у відзиві вказує, що відповідач добросовісно та вчасно сплачує аліменти на утримання дітей, звернувся до органу опіки та піклування з метою встановлення графіку побачень із дітьми. Після винесення розпорядження позивачка чинить перешкоди у зустрічі з дітьми. Вказують на порушення порядку оскарження рішення органу опіки та піклування, оскільки позивачка звернулась до суду після закінчення 10- денного строку, чим порушила строки звернення. Крім цього вказують, що заявлені позовні вимоги порушують принцип рівності батьківських прав. Позивач вдається, до вкрай необгрунтованих та неправдивих звинувачень відповідача, які нічим не підтверджені.
02.07.2025 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив у якому просили задовольнити позовні вимоги.
07.07.2025 року представником відповідача подано до суду клопотання про призначення психологічної експертизи щодо неповнолітніх дітей, однак вказане клопотання судом не було розглянено, оскільки у судовому засіданні 02.06.2026 року сторона відповідача відмовилась від підтримання вказаного клопотання.
07.07.2025 року представником відповідача подано до суду заперечення (на відповідь на відзив) у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог та визначити спосіб участі відповідача у вихованні та спілкуванні з доньками: перша та третя субота з 14.00 до 16.00, друга та четверта неділя з 14.00 до 16.00, в інші дні, зустрічі можуть відбуватись за бажанням дітей та за домовленістю між батьками. Зустрічі мають відбуватись без присутності матері у місті Львові.
15.07.2025 року представником позивача подано до суду заперечення на клопотання про призначення експертизи у яких просили відмовити у задоволенні клопотання з тих підстав, що у матеріалах справи вже представлені висновки психологів, які послідовно та обєктивно відображають психологічний стан дітей.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 15.07.2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зупинення дії розпорядження Сихівської районної адміністрації від 18.03.2025 року №103 до вирішення справи по суті відмовлено.
01.09.2025 року представником позивача подано до суду додаткові пояснення у справі.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 02.09.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 06.10.2025 року витребувано у Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування письмовий висновок щодо розв`язання спору.
18.11.2025 року на адресу суду надійшов письмовий висновок органу опіки та піклування, у якому останній вважає за доцільне визначити час зустрічей ОСОБА_2 з дітьми в першу та третю суботу з 14.00 до 16.00, в другу та четверту неділю з 14.00 до 16.00. Присутність матері під час зустрічей за її бажанням. В інші дні, зустрічі можуть відбуватися за бажанням дітей та за домовленістю між батьками.
29.12.2025 року судом за участі психолога та представника органу опіки та піклування опитано дітей, які у судовому засіданні негативно висловились щодо батька, бояться його, не хочуть спілкуватись із ним. Позитивно охарактеризували матір.
Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.
Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги заперечили, підтримали висновок органу опіки та піклування, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, частинами 1 та 3 статті 51 Конституції України встановлено, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з приписами статті 141 СК Україн мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти також мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками.
Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до положень статті 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
За змістом статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
У частині першій статті 158 СК України зазначено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (частини 1, 2 статті 159 СК України).
Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
З огляду на приписи частини 4 статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд враховує практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ).
Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків вимагатиме від судів ретельної перевірки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16.07.2015).
Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.
Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 189/68/20 (провадження № 61-16244св21), від 08 лютого 2023 року у справі № 334/1202/20 (провадження № 61-7951св22).
У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно копії рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12.01.2022 року шлюб між сторонами розірвано.
Розпорядженням Сихівської районної адміністрації № 103 від 18.03.2025 року визначено час зустрічей ОСОБА_2 з дітьми в перші три місяці в присутності матері, в подальшому участь матері - за її бажанням: перша те третя субота з 14.00 год до 16.00 год; друга та четверта неділя з 14.00год до 16.00 год; в інші дні, зустрічі можуть відбуватись за бажанням дітей та за домовленістю між батьками; ОСОБА_4 не чинити перешкоди в зустрічах батька з дітьми.
Позивачка не погоджуючись із вказаним розпорядженням 10.03.2025 року подала скаргу на дії та бездіяльність працівників Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, у якій просила провести перевірку щодо дотримання службовими особами Сихівської адміністрації норм Закону України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків" щодо недопущення дискримінації та норм законодавства щодо захисту дітей від домашнього насильства та повідомити її про результати перевірки. Відповідь на вказану скаргу у матеріалах справи відсутня.
Крім цього, подала вказаний позов до суду при розгляді якого встановлено наступні обставини.
Відповідно до характеристик на дітей виданих навчальними закладами (а.с. 12-18 Т.1) мати слідкує за шкільним життям доньок, батько не цікавиться їх навчання, діти вказали, що бояться батька , в його присутності відчувають страх і хвилювання.
Згідно висновку психолога ОСОБА_7 вбачається, що діти бояться тата та негативно відкликаються про нього, згадували, що він бив маму, вказали, що люблять маму, існує не достатній емоційний контакт з батьком. Діти були неодноразово свідками неадекватного поводження їхнього батька по відношенню до матері та них самих. Його дії, вислови завдавали їм неприємних відчуттів та шкодили їхньому блогополуччю. Батько за час спільного проживання не зміг побудувати з дітьми надійної прихильності та якісного спілкування. На даний час дівчата не виявляють бажання бачитись з батьком та гуляти з ним.
Згідно листа огляду дитячого невролога КНП "4-а міська поліклініка м. Львова" дитині ОСОБА_5 поставлено діагноз локалізована (фокальна) (парціальна) симптоматична епілепсія та епілептичні синдроми з комплексними парціальними судомними нападами, без згадки про фармакорезистентну епілепсію.
Відповідно до листа КНП Львівської обласної ради "Клінічний центр дитячої медицини" вбачається, що у ОСОБА_5 є ознаки коагулопатії.
Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності не притягався.
Покликання позивачки при поданні позову про вчинення відповідачем щодо неї та дітей домашнього насильства не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки стороною позивача не надано належних, допустимих доказів на підтвердження вказаного.
Згідно з довідкою ТзОВ "Спец Інстал" (а.с.101 Т.1) ОСОБА_2 працює у вказаному товаристві на посаді виконавець робіт. За період з 01.01.2024 року по 31.12.2024 року аліменти утримувалися із заробітної плати згідно виконавчого провадження і сплачувались вчасно в повному обсязі із застосуванням індексації. З розрахунку заборгованості по аліментах від 31.01.2025 року вбачається, що заборгованість боржника станом на 31.01.2025 року становить 1233, 63 грн.
Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.
Визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану.
Вирішуючи питання про встановлення такого способу участі у вихованні для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, як регулярні особисті спілкування, та необхідність визначення особистого спілкування одного з батьків з дитиною (дітьми) у присутності іншого з батьків, суд повинен враховувати усю сукупність обставин конкретної справи, зокрема суд має врахувати, у першу чергу інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.
Батько та мати мають рівні права та обов`язки і при вирішенні питання про періодичність побачень, можливість спільного відпочинку, відвідування місця проживання того з батьків, з ким дитина не проживає, слід виходити виключно з інтересів дитини.
Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини також неодноразово аналізувалося Європейським Судом з прав людини (ЄСПЛ).
Так, у рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).
Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.
Батько, який проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.
Суд встановив, що сторони у справі не дійшли згоди щодо визначення способу участі батька у спілкуванні з їхніми неповнолітніми дітьми та їх вихованні.
Звертаючись до суду із даним позовом, позивач просила визначити спосіб участі батька у вихованні дітей, зокрема шляхом встановлення визначеного нею графіка побачень з дітьми у її присутності. 
Як вбачається із матеріалів справи розпорядженням Сихівської районної адміністрації № 103 від 18.03.2025 року визначено час зустрічей ОСОБА_2 з дітьми, які мають відбуватись 4 рази у місяць по 2 години, що на думку суду є мінімальним часом на побачення та спілкування батька з дітьми.
Згідно з позовними вимогами позивачка просить визначити графік побачень відповідача та дітей лише 1 раз на місяць на 1 годину, що є недостатнім часом для спілкування та проведення часу разом, може спричинити розрив сімейних зв`язків.
Визначений графік зустрічей батька із дітьми, встановлений розпорядженням органу опіки та піклування відповідає об' єктивним обставинам справи, враховує якнайкращі інтереси як дітей, так і батьків, забезпечує участь батька у процесі спілкування та виховання дітей, спрямований на збереження зв`язків між сторонами та існування систематичного психоемоційного контакту, а відтак у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 137, 141, 259, 265, 273, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

в задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Третя особа: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування, код ЄДРПОУ 25258931, м. Львів, пр. Ч. Калини, 66.
Повне судове рішення складено 12 червня 2026 року.

Головуючий Мичка Б.Р.