Справа № 711/4607/26
Номер провадження 1-кп/711/414/26

В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого – судді: ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 
захисника – ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Черкаси обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 29.04.2026 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 22022250000000150 від 28.07.2022 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ракушка Ольгинського району Приморського краю російської федерації, громадянина України, перебуваючого в цивільному шлюбі, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працюючого, інвалідом, учасником бойових дій та депутатом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 
обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч .1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України 
із участю в судовому розгляді:
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинувальним актом № 22022250000000150 від 28.07.2022 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України 
29.04.2026 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника – адвоката ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості. 
Відповідно до положень КПК України дана угода є предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні.
З угоди про визнання винуватості від 29.04.2026 року слідує, що ОСОБА_5 , 23.10.2022 у період часу з 12 год. 40 хв. по 14 год. 12 хв., здійснюючи рух по трасі Н-09 з м. Черкаси до м. Києва (у невстановленому досудовим розслідуванням місці) на транспортному засобі «Ford Focus» д. н. з. НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, у ході спілкування з невстановленою досудовим слідством особою виправдовував збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, наголошуючи на непричетності військовослужбовців зс рф до розстрілів цивільного населення в Бучі, Гостомелі, Куп`янську, Балаклеї тощо під час окупації цих територій російськими військами, натомість перекладає провину за вбивства мирних жителів даних населених пунктів на українських «нациків, націоналістів»; стверджує, що рф змушена була розпочати т.зв. «спецоперацію» з метою попередження наступу ЗС України на тимчасово окуповані росією території Донбасу та АР Криму; акцентує увагу на історичній належності українських міст Севастополь, Одеса та Миколаїв до російської федерації та запевняє, що росія – єдина країна, завдяки якій Україна «мала б майбутнє». 
Водночас у ході вищевказаної бесіди ОСОБА_5 визнавав правомірною, збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, посилаючись на статті Статуту ООН і про законні права рф на здійснення збройного вторгнення у будь-яку державу, яка була у складі Радянського Союзу, зокрема в Україну, задля захисту своїх інтересів.
Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковані, як виправдування, визнання правомірною збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.
Крім того, громадянин України ОСОБА_5 повторно, 28.11.2022 у період часу з 16 год. 00 хв. по 16 год. 16 хв. перебуваючи за кермом вищезазначеного легкового автомобіля «Ford Focus» у невстановленому досудовим слідством місці, діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, у ході спілкування з невстановленою досудовим слідством особою виправдовував збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, стверджуючи що збройне вторгнення рф на територію України – це не війна, а т.зв. «спецоперація», у ході якої pс росії воюють із американцями руками українців; наголошує на виключній превентивності ракетних атак рф по українській інфраструктурі задля попередження подібних ударів з боку України як у випадку з «Кримським мостом», оскільки за його словами, зважаючи на весь військовий потенціал росії, вона могла б повністю «обнулити» Україну за одну-дві доби. 
Водночас у ході вищевказаної бесіди ОСОБА_5 заперечував збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, стверджуючи про непричетність російських військовослужбовців до вчинення розстрілів цивільного населення та актів мародерства в Бучі, Ірпені та Краматорську, а також переконуючи, що такі дії реалізували саме представники правоохоронних органів України, яких він вважає «нациками», з метою звинувачення росії у скоєних злочинах. 
Він же, повторно, 23.01.2023 о 01 год. 30 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, використовуючи мобільний термінал ТМ «POCO» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у ході спілкування у інтернет-месенджері «WhatsApp» з користувачем вказаного месенджеру під іменем « ОСОБА_6 » переслав останньому текстове повідомлення, у якому міститься виправдування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, що полягає у ствердженні про історичну належність Києва росії, оскільки він був викуплений в довічне користування у поляків; наголошує на історичній меті рф просунутися до Придністров`я, оскільки вважає, що ці території створені СРСР, саме тому, задля її реалізації, росія повинна відрізати Україну від моря шляхом приєднання Одеси до складу своєї федерації. 
Він же, повторно, 04.02.2023 о 11 год. 03 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, використовуючи мобільний термінал ТМ «POCO» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у ході спілкування у інтернет-месенджері «WhatsApp» з користувачем вказаного месенджеру під іменем « ОСОБА_6 » переслав останньому текстове повідомлення, у якому міститься виправдування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, оскільки стверджується про те, що рф не воює безпосередньо з Україною, що це США і Європа воюють з росією, але руками українців.
Він же, повторно, 17.02.2023 о 20 год. 24 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, використовуючи мобільний термінал ТМ «POCO» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у ході спілкування у інтернет-месенджері «WhatsApp» з користувачем вказаного месенджеру під іменем « ОСОБА_7 » переслав останньому текстове повідомлення, у якому міститься виправдування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, що виражається в тому, що відповідно до «плану А» російські війська повинні були зайти на територію України, «шуганути» українську владу, яку ОСОБА_5 вважає «режимом» для їх подальшої втечі за кордон і, відповідно, встановлення представників рф на керівні посади; при цьому наголошує, що даний задум передбачав уникнення «бійні» та будь-яких жертв з обох сторін, проте «план А» вдалося реалізувати лише у Херсонській області; запевняє, що російські війська змушені були поспішати і превентивно вдарити по території України в лютому задля запобігання наступу ЗС України на тимчасово окуповані росією українські території Донбасу та Кримського півострова; запевняє, що рф повинна була попередити вищезгаданий наступ, підтверджує власні твердження та наводить наступні аргументи: війська рф не займалися мародерством на території України, розвертали свою техніку та поверталися назад задля попередження жертв серед цивільного населення і що зс рф застосовують щадну тактику проти України, оскільки українська сторона у будь-якому випадку не зможе перемогти «ядерну державу».
Він же, повторно, 23.02.2023 о 22 год. 56 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, використовуючи мобільний термінал ТМ «POCO» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у ході спілкування у інтернет-месенджері «WhatsApp» з користувачем вказаного месенджеру під іменем « ОСОБА_7 » переслав останньому текстове повідомлення, у якому міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, що виражається в акценті на повній автономності Кримського півострова від України та її влади, яку встановили США та «жиди» шляхом державного перевороту, стверджує про відсутність державного кордону України з росією, що саме встановлена шляхом «держперевороту» влада прийняла рішення протягом восьми років бомбити «калібрами» території Донецької та Луганської областей.
Водночас у ході вищевказаної бесіди ОСОБА_5 виправдовував збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, говорячи про необхідність реалізації військами рф т.зв. «спецоперації» з метою підтримки жителів Донбасу у відстоюванні їх конституційного права на спілкування російською мовою після прийняття закону новим «жидівським» керівництвом України про заборону використання цієї мови.
Він же, повторно, 28.02.2023 о 15 год. 25 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, використовуючи мобільний термінал ТМ «POCO» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у ході спілкування у інтернет-месенджері «WhatsApp» з користувачем вказаного месенджеру під іменем « ОСОБА_8 » переслав останньому текстове повідомлення, у якому міститься виправдування тимчасової окупації частини території України, що виражається у твердженні про нікчемність скарги України до ООН щодо порушення росією українських кордонів шляхом вторгнення на територію АР Крим та її окупації, оскільки державних меж в принципі немає, наявні лише адміністративні лінії розмежування.
Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковані, як виправдування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, вчинені повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.
Розглядаючи в порядку ч.3 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,3 ст. 436-2 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, повідомив, що здатний реально понести призначену міру покарання. При цьому визнав всі фактичні обставини вчинених ним діянь, не заперечував з приводу кваліфікації його дій за ч. 1,3 ст. 436-2 КК України. 
Захисник просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із частиною 5 ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину (ч.3 ст.436-2 КК України).
У кримінальному провадженні потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 29.04.2026 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника – адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №22022250000000150 від 28.07.2022 року за ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 , 23.10.2022 у період часу з 12 год. 40 хв. по 14 год. 12 хв., здійснюючи рух по трасі Н-09 з м. Черкаси до м. Києва (у невстановленому досудовим розслідуванням місці) на транспортному засобі «Ford Focus» д. н. з. НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, у ході спілкування з невстановленою досудовим слідством особою виправдовував збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, наголошуючи на непричетності військовослужбовців зс рф до розстрілів цивільного населення в Бучі, Гостомелі, Куп`янську, Балаклеї тощо під час окупації цих територій російськими військами, натомість перекладає провину за вбивства мирних жителів даних населених пунктів на українських «нациків, націоналістів»; стверджує, що рф змушена була розпочати т.зв. «спецоперацію» з метою попередження наступу ЗС України на тимчасово окуповані росією території Донбасу та АР Криму; акцентує увагу на історичній належності українських міст Севастополь, Одеса та Миколаїв до російської федерації та запевняє, що росія – єдина країна, завдяки якій Україна «мала б майбутнє». 
Водночас у ході вищевказаної бесіди ОСОБА_5 визнавав правомірною, збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, посилаючись на статті Статуту ООН і про законні права рф на здійснення збройного вторгнення у будь-яку державу, яка була у складі Радянського Союзу, зокрема в Україну, задля захисту своїх інтересів.
Крім того, громадянин України ОСОБА_5 повторно, 28.11.2022 у період часу з 16 год. 00 хв. по 16 год. 16 хв. перебуваючи за кермом вищезазначеного легкового автомобіля «Ford Focus» у невстановленому досудовим слідством місці, діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, у ході спілкування з невстановленою досудовим слідством особою виправдовував збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, стверджуючи що збройне вторгнення рф на територію України – це не війна, а т.зв. «спецоперація», у ході якої pс росії воюють із американцями руками українців; наголошує на виключній превентивності ракетних атак рф по українській інфраструктурі задля попередження подібних ударів з боку України як у випадку з «Кримським мостом», оскільки за його словами, зважаючи на весь військовий потенціал росії, вона могла б повністю «обнулити» Україну за одну-дві доби. 
Водночас у ході вищевказаної бесіди ОСОБА_5 заперечував збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, стверджуючи про непричетність російських військовослужбовців до вчинення розстрілів цивільного населення та актів мародерства в Бучі, Ірпені та Краматорську, а також переконуючи, що такі дії реалізували саме представники правоохоронних органів України, яких він вважає «нациками», з метою звинувачення росії у скоєних злочинах. 
Він же, повторно, 23.01.2023 о 01 год. 30 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, використовуючи мобільний термінал ТМ «POCO» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у ході спілкування у інтернет-месенджері «WhatsApp» з користувачем вказаного месенджеру під іменем « ОСОБА_6 » переслав останньому текстове повідомлення, у якому міститься виправдування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, що полягає у ствердженні про історичну належність Києва росії, оскільки він був викуплений в довічне користування у поляків; наголошує на історичній меті рф просунутися до Придністров`я, оскільки вважає, що ці території створені СРСР, саме тому, задля її реалізації, росія повинна відрізати Україну від моря шляхом приєднання Одеси до складу своєї федерації. 
Він же, повторно, 04.02.2023 о 11 год. 03 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, використовуючи мобільний термінал ТМ «POCO» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у ході спілкування у інтернет-месенджері «WhatsApp» з користувачем вказаного месенджеру під іменем « ОСОБА_6 » переслав останньому текстове повідомлення, у якому міститься виправдування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, оскільки стверджується про те, що рф не воює безпосередньо з Україною, що це США і Європа воюють з росією, але руками українців.
Він же, повторно, 17.02.2023 о 20 год. 24 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, використовуючи мобільний термінал ТМ «POCO» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у ході спілкування у інтернет-месенджері «WhatsApp» з користувачем вказаного месенджеру під іменем « ОСОБА_7 » переслав останньому текстове повідомлення, у якому міститься виправдування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, що виражається в тому, що відповідно до «плану А» російські війська повинні були зайти на територію України, «шуганути» українську владу, яку ОСОБА_5 вважає «режимом» для їх подальшої втечі за кордон і, відповідно, встановлення представників рф на керівні посади; при цьому наголошує, що даний задум передбачав уникнення «бійні» та будь-яких жертв з обох сторін, проте «план А» вдалося реалізувати лише у Херсонській області; запевняє, що російські війська змушені були поспішати і превентивно вдарити по території України в лютому задля запобігання наступу ЗС України на тимчасово окуповані росією українські території Донбасу та Кримського півострова; запевняє, що рф повинна була попередити вищезгаданий наступ, підтверджує власні твердження та наводить наступні аргументи: війська рф не займалися мародерством на території України, розвертали свою техніку та поверталися назад задля попередження жертв серед цивільного населення і що зс рф застосовують щадну тактику проти України, оскільки українська сторона у будь-якому випадку не зможе перемогти «ядерну державу».
Він же, повторно, 23.02.2023 о 22 год. 56 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, використовуючи мобільний термінал ТМ «POCO» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у ході спілкування у інтернет-месенджері «WhatsApp» з користувачем вказаного месенджеру під іменем « ОСОБА_7 » переслав останньому текстове повідомлення, у якому міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, що виражається в акценті на повній автономності Кримського півострова від України та її влади, яку встановили США та «жиди» шляхом державного перевороту, стверджує про відсутність державного кордону України з росією, що саме встановлена шляхом «держперевороту» влада прийняла рішення протягом восьми років бомбити «калібрами» території Донецької та Луганської областей.
Водночас у ході вищевказаної бесіди ОСОБА_5 виправдовував збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, говорячи про необхідність реалізації військами рф т.зв. «спецоперації» з метою підтримки жителів Донбасу у відстоюванні їх конституційного права на спілкування російською мовою після прийняття закону новим «жидівським» керівництвом України про заборону використання цієї мови.
Він же, повторно, 28.02.2023 о 15 год. 25 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, діючи з прямим умислом, з мотивів несприйняття існуючої української влади та схвалення політики країни-агресора, використовуючи мобільний термінал ТМ «POCO» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , у ході спілкування у інтернет-месенджері «WhatsApp» з користувачем вказаного месенджеру під іменем « ОСОБА_8 » переслав останньому текстове повідомлення, у якому міститься виправдування тимчасової окупації частини території України, що виражається у твердженні про нікчемність скарги України до ООН щодо порушення росією українських кордонів шляхом вторгнення на територію АР Крим та її окупації, оскільки державних меж в принципі немає, наявні лише адміністративні лінії розмежування.
Суд ці дії кваліфікує за: ч. 1 ст. 436-2 КК України – виправдування, визнання правомірною збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році та ч. 3 ст. 436-2 КК України - виправдування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, вчинене повторно, за що належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання.
Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України). 
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України вважає за необхідне скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.03.2023 року, а саме на: мобільний телефон ТМ «POCO» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , із встановленою сім-картою, за якою закріплений абонентський номер НОМЕР_4 оператора мобільного зв`язку «Лайфселл». 
Процесуальні витрати пов`язані з залученням експерта підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 314, 374-376, 475,615 КПК України, суд - 

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.04.2026 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника – адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №22022250000000150 від 28.07.2022 року за ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України. 
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:
за ч.1 ст.436-2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, без конфіскації майна;
за ч.3 ст.436-2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити  ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, та покладенням обов`язків згідно зі ст.76 КК України:періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.03.2023 року, а саме на: мобільний телефон ТМ «POCO» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , із встановленою сім-картою, за якою закріплений абонентський номер НОМЕР_4 оператора мобільного зв`язку «Лайфселл». 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави понесені процесуальні витрати в сумі 13530 грн..
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази:
мобільний телефон ТМ «POCO» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , із встановленою сім-картою, за якою закріплений абонентський номер НОМЕР_4 оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», який переданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ в Черкаьскій області - повернути ОСОБА_5 . 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах воєнного стану, судом проголошено резолютивна частина вироку після складання та підписання повного тексту. Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий:    ОСОБА_1