Дата документу 29.05.2026
Справа № 334/3599/26
Провадження № 2-а/334/70/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2026 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Новікової Н.В., 
секретар судового засідання Сухова С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить: визнати причини пропуску позивачем строку на оскарження постанови №69 виданої 13.01.2026 про адміністративне правопорушення поважними та поновити строк; скасувати постанову №69 від 13.01.2026 про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову зазначає, що 13.01.26 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок розгляду справи про адміністративне правопорушення, виніс постанову № 69 по справі про адміністративне правопорушення.Відповідно до вказаної постанови позивач нібито скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.06.01.26 позивач був незаконно затриманий не відомим позивачу особами та доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як позивачу пояснили, позивач нібито має якісь проблеми щодо проходження ВЛК і позивача розшукує ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач заперечив та пояснив, що ніяких проблем із ВЛК не має. Попри те, що позивач наприкінці 2025 року відвідував ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача ніхто нікуди не направляв тому, що позивач має відстрочку від мобілізації, що було підтверджено наявними у позивача документами.
На позивача все одно було складено протокол про адміністративне правопорушення та повідомлено, що 13.01.26 о 08-00 буде розглядатися справа про адміністративне правопорушення, однак, оскільки позивач стоїть на обліку в іншому ТЦК, то йому треба звертатися саме туди. Тому, одночасно позивачу було видано повістку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.01.26 на 08-00. Подальше звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 засвідчило, що позивач ніяких порушень не допускав, до того ж позивач добровільно пройшов огляд ВЛК, аби вичерпати цю ситуацію повністю.
13.01.26 позивач з`явився за повісткою, але позивачу сказали, що ніяких питань до позивача немає і позивач може бути вільний. З винесеною постановою про притягнення до адміністративної відповідальності позивач не згоден, сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення є не справедливою та підлягає скасуванню через порушення процесуального права та не правильне застосування норм матеріального права.
У описовій частині постанови зазначено, що уповноваженою особою було складено протокол про адміністративне правопорушення №69 від 06.01.26. У протоколі №69 від 06.01.26 зазначено, що 05.01.26 позивач нібито «відмовився або не пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби». Протокол № 69 від 06.01.26 є бланком, що насправді не описує конкретну ситуацію, а просто є заздалегідь зготовленим текстом, де зокрема одночасно стверджується, що позивач «відмовився або не пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби». Отже, протокол складено із явними порушеннями ч. 1 ст. 258 КУпАП, адже він не містить посилань на місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Важливо відзначити, що до протоколу не додано жодних матеріалів, окрім копії водійського посвідчення. Постанова містить опис правопорушення, який повністю повторює опис правопорушення, що викладено у протоколі, а саме «відмовився або не пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби», що очевидно є суперечливим та не конкретним формулюванням. Разом з тим, у постанові вказано, що це мало місце не 05.01.26, а 31.10.25 і такий висновок було зроблено «досліджуючи матеріали справи до протоколу № 69 від 06.01.26», що як вже було вказано вище не відповідає дійсності за відсутності будь яких матеріалів. 
Таким чином у постанові не вказано належний опис обставин, установлених під час розгляду справи, немає посилання на жодні докази, окрім самого протоколу, а застосування нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, недоречне за відсутності опису правопорушення. У постанові велику увагу приділено опису порядку видачі направлень на проходження ВЛК та фіксації такого факту, передбаченого Постановою КМУ № 560 від 16.05.24 «Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період». Однак це цілковита теорія, оскільки позивач такого направлення не отримував і доказів протилежного не існує. Навіть більше того, в силу приписів п. 63 вказаної Постанови КМУ № 560 позивача і не повинні були направляти на ВЛК, як людину, яка має відстрочку від мобілізації починаючи з 2024 року.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. У постанові вказано, що позивач не з`являвся на розгляд справи, хоча є відмітка у протоколі про час та місце розгляду справи. Так, позивач дійсно не брав участі у розгляді справи, так як у той самий день і час був викликаний повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться у іншому населеному пункті, а саме у АДРЕСА_1 . На це є дві причини. По-перше, неявка за повісткою є порушенням, за яке може настати адміністративна відповідальність, а по-друге, повістку позивачу було виписано у ІНФОРМАЦІЯ_3 одночасно з протоколом та вказано на необхідність розібратися із питанням у ІНФОРМАЦІЯ_2 по місцю реєстрації. Позивач вважає, що тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , який виписав позивачу повістку на 13.01.26 і у той самий день та час виніс постанову, що оскаржується, свідомо поставив позивача в ситуацію, коли позивач не міг прийняти участь у розгляді справи.
13.01.26 позивач з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 де позивачу сказали, що позивач не потрібен. Позивач навіть добровільно пройшов ВЛК, що б зняти всі питання до позивача і 13.01.26 прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_2 із відповідною довідкою від 12.01.26 на руках. З огляду на обставини позивач справедливо вважав цю ситуацію вичерпаною, адже ніяких порушень позивач не допускав, що і було підтверджено. Лише після відкриття виконавчого провадження позивач дізнався, що відносно позивача було винесено постанову та накладено штраф. Таким чином постанову №69 від 13.01.26 по справі про адміністративне правопорушення відразу після складання позивачу вручено не було, а також не було надіслано поштою. Фактично про постанову позивач дізнався та отримав її копію лише 08.04.26 після особистого звернення з цього приводу до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивача не ознайомили із всіма матеріалами адміністративної справи, однак вручили ксерокопію постанови.За таких обставин вважає, що причина пропуску передбаченого законом строку є поважною, адже позивач не мав можливості для оскарження постанови про адміністративне правопорушення №69 від 13.01.26 до отримання самої постанови, що мало місце лише 08.04.26.
20.04.2026 р. ухвалою суду провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду. Витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_1 завіреної належним чином копії справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Витребувані судом документи відповідачем надані не були.
Згідно з ч.9 ст.80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмову у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем – також залишити позовну заяву без розгляду.
З огляду на ненадання відповідачем витребуваних судом документів, а також, враховуючи положення зазначеної норми процесуального закону, суд розглядає справу за наявними в ній доказами.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не надано. Відзив на адміністративний позов не наданий. Витребувані документи суду не надані. 
Дослідивши докази надані в обґрунтування вимог позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, 06.01.2026 відносно позивача було складено протокол, що вбачається із тексту оскаржуваної постанови. 
В силу положень статті 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, тощо.
Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Судом встановлено, що 06.01.2026 року офіцером відділення ЗРТЦК та СП ОСОБА_2 складено протокол відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якому зазначалось, що 05.01.2026 військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився або не пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією для визначення придатності військової служби. Враховуючи ст.1 ЗУ «Про борону України» ст.1 ЗУ «Про мобілізаційнупідготовку та мобілізацію» Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні (зі змінами). Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію» (зі змінами) ОСОБА_1 під час дії особливого періоду порушив вимоги абз. 4 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в особливий період».
У протоколі, серед іншого зазначено, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ч. 1 ст. 63 Конституції України та ч. 1 ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього у протоколі.
Також своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомився зі змістом протоколу та отримав його примірник, а також про те, що його було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 13.01.2026 о 08:00 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 . У протоколі зазначено пояснення ОСОБА_1 та мотиви чому не зміг вчасно зробити ВЛК.
13.01.2026, відповідно до вимог ст. 235 КУпАП, тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , було прийнято оскаржувану постанову №69, якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та на позивача накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. 
Вирішуючи питання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, суд виходить з такого.
Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Згідно з ст.1 Закону України "Про оборону України" особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно з Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України №2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводиться загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували 17 вересня 2024 року, тобто станом на дату винесення оскаржуваної постанови).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч.2 ст.235 КУпАП).
Таким чином, з 24.02.2022 в Україні діє особливий період.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" оголошено про проведення загальної мобілізації, яку в подальшому було продовжено і яка діяла станом на час притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до постанови №560 Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період” від 16.05.2025, а саме відповідно до положень п.68. у мирний час під час визначення призначення резервіста або військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ) вони проходять медичний огляд, за результатами якого таким особам оформляється довідка з висновком щодо придатності до військової служби. Строк дії такої довідки становить п`ять років. Придатним до військової служби резервістам та військовозобов`язаним вручається мобілізаційне розпорядження.
Відповідно до постанови №560 Кабінету Міністрів України “Про затвердження проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» від 16.05.2025, а саме відповідно до положень п69. Резервісти та військовозобов`язані, які в мирний ч;к були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил та інших військових формувань. призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Резервісти або військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються. Особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію. Громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації. затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.
Судом встановлено, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 13.01.2026 року відповідачем доводи позивача про те що він не отримував направлення на ВЛК не спростовані, оскільки матеріалів справи на вимогу суду не надано. Крім того, відповідно до Резерву+ позивач 12.01.2026 року пройшов ВЛК та відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 12.01.2026 №2026-0112-1252-3813-0 позивач здоровий та придатний до військової служби.
З урахуванням наведеного суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийнятої ним спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення №69 від 13.01.2026 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 77, 205, 211, 217, 241, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд,- 
ухвалив:
Позов  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.
Постанову за справою про адміністративне правопорушення №69 від 13.01.2026, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. скасувати; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн. 
Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Реквізити сторін: 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_3 .
Суддя: