ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

04 травня 2026 року	Справа №160/37210/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 17.11.2025 № 047050030012 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 21.01.1993 р. по 30.07.2003 р. та з 16.09.2005 р. по 18.10.2013 р. у ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат".
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 за заявою від 20.02.2025 року, відповідно до п. б) ст. 13 Закону № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", в редакції рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 047050030012 від 27.02.2025 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах оскільки відсутнє рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, при цьому зазначивши, що страховий стаж позивача становить 36 років 4 місяці 14 днів. Зазначена відмова (№ 047050030012 від 27.02.2025 року) відповідача була скасована судом під час розгляду позовної заяви у справі № 160/7758/25. На виконання рішень суду у справі 160/7758/25позивач 05.11.2025 року через особистий кабінет на порталі Пенсійного фонду України подала заяву з пропозицією відповідачу добровільно виконати рішення суду у зазначеній справі, в частині повторного розгляду її заяви про призначення пенсії на пільгових умовах, та додатково додала до заяви Витяг з ЄДРПОУ від 29.10.2025 року ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» (ПАТ «ДМК»). Листом за вих. № 23227-22447/Р-02/8-1700/25 від 04.12.2025 року відповідач повідомив, що Рішенням від 17.11.2025 №047050030012 позивачу відмовлено в призначені пенсії на пільгових умовах, оскільки не надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії або рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Позивач вважає рішення ГУ ПФУ України в Рівненській області № 23227-22447/Р-02/8-1700/25 від 04.12.2025 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 протиправним.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Згідно довідки про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття після без руху від 12.01.2026 №160/37210/25 було надіслано одержувачу Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 12.01.2026.
Відзив від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на адресу суду не надходив.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2026 року продовжено строк розгляду справи на 90 днів.
Статтею 261 КАС України визначенні особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі (ч.1). Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.2).
Відповідно до положень ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи обставини ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі) та законодавчу встановлену послідовність надання письмових заяв по суті, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі викладеного вище, суд зазначає, що останній вжив заходи, щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеним КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
20.02.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Рішенням Головного управління ПФУ в Рівненській області від 27.02.2025 року №047050030012 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі №160/7758/25 Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме ухвалено:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 047050030012 від 27.02.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 21.01.1993 року по 30.07.2003 року та з 16.09.2005 року по 18.10.2013 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахування правової оцінки наданої судом у даному рішенні.
у задоволенні іншої частини позову - відмовити.
стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року у справі №160/7758/25, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі №160/7758/25 скасовано в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 21.01.1993 року по 30.07.2003 року та з 16.09.2005 року по 18.10.2013 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та прийнято в цій частині нову постанову, якою відмовлено у задоволенні цієї частини позову. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі №160/7758/25 - залишено без змін.
Листом від 04.12.2025 року №23227-22447/Р-02/8-1700/25 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області розглянуло заяву позивача та повідомило, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі №160/7758/25 відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління ПФУ в Рівненській області повторно розглянуто вашу заяву від 20.02.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу 10 років. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі №160/7758/25.
Так, рішенням Головного управління ПФУ в Рівненській області від 17.11.2025 №047050030012 про відмову у призначенні пенсії, відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного пільгового стажу 10 років.
В рішенні від 17.11.2025 №047050030012 зазначено зокрема наступне.
Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 20.02.2025.
Пунктом 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.
Пенсійний вік визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 2) становить 55 років.
Вік заявниці 55 років 2 місяці 19 днів.
Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №2) зокрема для жінок становить не менше 25 років.
Страховий стаж особи становить 36 років 4 місяці 14 днів.
Пільговий стаж роботи не визначений.
Необхідний пільговий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 2), становить 10 років.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Відповідно п.5 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846 додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах:
довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону);
документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 "Про Порядок проведення атестації
робочих місць за умовами праці" (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
Згідно п.3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховується до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою правління ПФУ № 18-1 від 10.11.2006 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 р. за № 1231/13105, у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється Комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.
Згідно частини третьої статті 44 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду України мають право вимагати відповідні документи від підприємств, установ, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Результати розгляду документів, доданих до заяви:
- за доданими документами до страхового стажу зараховані всі періоди трудової діяльності;
- до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах не надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії або рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.
Тому рекомендуємо звернутись до відділу обслуговування громадян із заявою щодо розгляду Комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періодів з 21.01.1993 по 30.07.2003 та з 16.09.2005 по 18.10.2013. 
Вважаючи протиправним рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV).
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Так, частиною 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 1, 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі №160/7758/25 Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме ухвалено:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 047050030012 від 27.02.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 21.01.1993 року по 30.07.2003 року та з 16.09.2005 року по 18.10.2013 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахування правової оцінки наданої судом у даному рішенні.
у задоволенні іншої частини позову - відмовити.
стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року у справі №160/7758/25, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі №160/7758/25 скасовано в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 21.01.1993 року по 30.07.2003 року та з 16.09.2005 року по 18.10.2013 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та прийнято в цій частині нову постанову, якою відмовлено у задоволенні цієї частини позову. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі №160/7758/25 - залишено без змін.
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі №160/7758/25, ГУ ПФУ в Рівненській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 17.11.2025 №047050030012.
В даному рішенні зазначено: "... Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховані всі періоди трудової діяльності; до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах не надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії або рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Тому рекомендуємо звернутись до відділу обслуговування громадян із заявою щодо розгляду Комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періодів з 21.01.1993 по 30.07.2003 та з 16.09.2005 по 18.10.2013."
З приводу цього суд зазначає наступне.
Постановою Правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006, погодженою міністром праці та соціальної політики України та першим заступником Міністра фінансів України, затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Порядок № 18-1), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, зокрема, для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії).
Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.
Пунктом 6 Порядку № 18-1 передбачено, що основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.
У свою чергу в силу положень пункту 11 Порядку № 18-1 із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - його представник)) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.
Для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, до заяви додаються:
документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр);
трудова книжка;
документи (за наявності), видані архівними установами, зокрема:
довідка про заробітну плату;
копії документів про проведення атестації робочих місць;
копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.
Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, заявник (його представник) подає трудову книжку та зазначає у заяві дані про свідків (не менше двох), які знають заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (у тому числі в колгоспі) і мають документи про свою роботу за період, щодо якого вони підтверджуватимуть роботу заявника.
Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи.
Заява про підтвердження стажу роботи разом з документами, визначеними у пункті 11, абзаці дев`ятому пункту 12 цього Порядку, протягом п`яти робочих днів передаються на розгляд Комісії (пункт 13 Порядку № 18-1)
Так, в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року у справі №160/7758/25, колегією суддів зазначено: 
"Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 та надав відповідачу архівні довідки видані архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області.
Натомість, відповідач в порушення вимог Порядку 22-1 не запропонував надати позивачу протягом трьохмісячного строку витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (далі Єдиний державний реєстр), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 1 липня 2004 р. та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації» (у тому числі архівні) для подальшої передачі виданих позивачу довідок комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Інші документи, які у відповідності до Порядку №18-1 передаються комісії позивач відповідачу надав, зокрема трудову книжку; документи, видані архівною установою.
При цьому доказів того, що відповідачем взагалі вирішувалося питання щодо формування такої комісії для оцінки тих документів, що були надані позивачем, відповідач суду не надав.
Враховуючи бездіяльність відповідача щодо виконання вимог Порядку 22-1 в частині здійснення пропозиції позивачу надати документи, які відповідач вважає такими, що повинні бути надані до комісії, а також те, що відповідачем не надано доказів формування такої комісії для передачі тих документів, що були надані позивачем, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції зобов`язуючи відповідача зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 21.01.1993 року по 30.07.2003 року та з 16.09.2005 року по 18.10.2013 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» зробив передчасний висновок.
Зважаючи на те, що відповідачем не вирішувалося у встановленому законом порядку питання про зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 21.01.1993 року по 30.07.2003 року та з 16.09.2005 року по 18.10.2013 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», суд апеляційної інстанції зробив висновок про передчасність цих позовних вимог та як наслідок необхідності відмови у задоволенні цієї частини позову.
Оскільки відповідачем не вирішувалося у встановленому законом порядку питання про зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 21.01.1993 року по 30.07.2003 року та з 16.09.2005 року по 18.10.2013 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 047050030012 від 27.02.2025 року та як наслідок необхідності його скасування.
При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідач під час повторного розгляду заяви позивача від 20.02.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах не позбавлений можливості вирішити питання щодо зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 21.01.1993 року по 30.07.2003 року та з 16.09.2005 року по 18.10.2013 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» шляхом формування відповідної комісії та прийняття рішення з цього питання."
Згідно частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як встановлено судом, 05.11.2025 позивач разом із заявою про виконання рішення суду надала копію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (код ЄДРПОУ 05393043), яке перебуває в стані припинення.
Проте відповідач приймаючи оскаржуване рішення від 17.11.2025 №047050030012 зазначив, що позивачем до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах не надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії або рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Тому рекомендуємо звернутись до відділу обслуговування громадян із заявою щодо розгляду Комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періодів з 21.01.1993 по 30.07.2003 та з 16.09.2005 по 18.10.2013.
Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що відповідачем вчинялись будь-які дії щодо витребування необхідних документів, а не вчинення органами Пенсійного фонду України таких дій, на думку суду, покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно пункту 4.7 вказаного Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Згідно оскаржуваного рішення, відповідач жодних дій для перевірки обґрунтованості видачі наданих позивачем довідок не вчинив, зокрема не здійснив формування Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, поклавши на позивача обов`язок звернутись із заявою щодо розгляду Комісією спірних періодів роботи.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 17.11.2025 № 047050030012 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 21.01.1993 р. по 30.07.2003 р. та з 16.09.2005 р. по 18.10.2013 р. у ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 за заявою від 20.02.2025 року, відповідно до п. б) ст. 13 Закону № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", в редакції рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, суд зазначає наступне.
Основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п.9 ч.2 ст.129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Законом №1401-VIII від 02.06.2016р. Конституція України була доповнена ст.129-1, положення якої визначають, що суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Вказані конституційні положення знайшли своє продовження у КАС України, а також у Законі України “Про судоустрій і статус суддів”. Так, ст.2, ч.2 ст.14 КАС України та ч.2 ст.13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” регламентовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. При цьому, у ст.370 КАС України додатково закріплено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003).
Статтею 58 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі Закон №1058-ІV) визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення, перерахунку пенсій.
Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій, перерахунку пенсій громадянам, та на свій розгляд розраховувати пенсію позивача, оскільки прийняття рішень про призначення пенсії відноситься до компетенції відповідача.
Призначення (перерахунок) і виплату пенсій здійснює Пенсійний фонд України через свої територіальні органи.
Оцінивши наявні у справі доводи та докази, суд виходить з наступного.
Згідно частин 1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Під час розгляду справи судом встановлено, що Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі №160/7758/25 Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме ухвалено:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 047050030012 від 27.02.2025 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 21.01.1993 року по 30.07.2003 року та з 16.09.2005 року по 18.10.2013 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахування правової оцінки наданої судом у даному рішенні.
у задоволенні іншої частини позову - відмовити.
стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року у справі №160/7758/25, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі №160/7758/25 скасовано в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 21.01.1993 року по 30.07.2003 року та з 16.09.2005 року по 18.10.2013 року у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та прийнято в цій частині нову постанову, якою відмовлено у задоволенні цієї частини позову. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі №160/7758/25 - залишено без змін.
Суд зазначає, що залишаючи в силі рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.02.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахування правової оцінки наданої судом у даному рішенні, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність щодо виконання вимог Порядку 22-1 в частині здійснення пропозиції позивачу надати документи, які відповідач вважає такими, що повинні бути надані до комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, а також, надання доказів формування такої комісії для передачі тих документів, що були надані позивачем, з огляду на що, суд зауважив, що відповідач під час повторного розгляду заяви позивача від 20.02.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах не позбавлений можливості вирішити питання щодо зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 21.01.1993 року по 30.07.2003 року та з 16.09.2005 року по 18.10.2013 року у ПАТ “Дніпровський металургійний комбінат” шляхом формування відповідної комісії та прийняття рішення з цього питання.
Також, судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року у справі №160/7758/25 заяву ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення по справі задоволено частково, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області протягом 30 днів з дня отримання даної ухвали подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07.10.2025 року по даній справі.
Таким чином, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. 
Окрім того, позивач вже зверталась з даними позовними вимогами під час розгляду справи №160/7758/25, за наслідком розгляду яких прийнято відповідне рішення суду.
При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.
Подібна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 816/2016/17 (К/9901/50946/18), від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а (№ 11-1193апп18) та Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 520/11829/17, у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №295/13613/16-а.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку, визначеному ст. ст. 382, 383 КАС України ( із заявою про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов з аналогічними позовними вимогами.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII “Про виконавче провадження” (далі - Закон № 1404-VIII).
Кодекс адміністративного судочинства України передбачає загальні і спеціальні способи судового контролю.
Спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачені ст.ст.382, 383 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Крім того, згідно ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже процесуальним кодексом передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Таким чином, позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, що є підставою для відмови в задоволенні позову.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України суд,- 

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м.Рівне, вул.Борисенка Олександра, буд.7, код ЄДРПОУ 21084076) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 17.11.2025 № 047050030012 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м.Рівне, вул.Борисенка Олександра, буд.7, код ЄДРПОУ 21084076). 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова