Справа № 420/5700/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною відмову та зобов`язати вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 у нарахуванні та виплаті дружині ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічних основних (за період 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6), додаткових відпусток (з 19.03.2012 по 24.03.2022), під час проходження військової служби плавскладу Військово-Морських Сил Збройних Сил, які проходять військову службу на надводних кораблях, підводних човнах, суднах, що зараховані у кампанію, управліннях їх з`єднань, що постійно розташовані на кораблі, які перебувають у кампанії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 "Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах", та додаткових відпусток (з 2019 року по 2022 рік) загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , який в період загибелі проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка знаходилась на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 та загинув під час виконання обов`язків військової служби пов`язаних із захистом Батьківщини.
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 та військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплати дружині ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічних основних (за період 18.01.2012 ІНФОРМАЦІЯ_6), додаткових відпусток (з 19.03.2012 по 24.03.2022), під час проходження військової служби плавскладу Військово-Морських Сил Збройних Сил, які проходять військову службу на надводних кораблях, підводних човнах, суднах, що зараховані у кампанію, управліннях їх з`єднань, що постійно розташовані на кораблі, які перебувають у кампанії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 "Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах", та додаткових відпусток (з 2019 року по 2022 рік) загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , який в період загибелі проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка знаходилась на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 та загинув під час виконання обов`язків військової служби пов`язаних із захистом Батьківщини.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Токмілову Л.М.
05.03.2025 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.
21.03.2025 ухвалою суду позивачу продовжено строк на усунення недоліків.
24.03.2025 позивач усунув недоліки, які стали підставою залишення позову без руху, а саме подав заяву про поновлення строку звернення до суду
15.04.2025 року ухвалою судді Токмілової Л.М. Поновити позивачу строк звернення до суду із цим позовом. провадження у справі відкрито.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 року справу №420/5700/25 передано на розгляд головуючому судді Вовченко О.А.
Ухвалою від 02 червня 2025 року прийнято до провадження справу № 420/5700/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною відмов Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язати вчинити певні дії. Розгляд справи № 420/5700/25 розпочато спочатку.
Ухвалою суду від 25 червня 2025 року клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про заміну неналежного відповідача задоволено частково. Залучено до участі у справі в якості другого відповідача у справі військову частину НОМЕР_3 . У задоволенні решти клопотання відмовлено. Розгляд справи № 420/5700/25 розпочато спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог в адміністративному позові зазначено, що позивач є дружиною загиблого військовослужбовця - головного старшини ОСОБА_2 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 18.01.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 та загинув під час виконання обов`язків військової служби пов`язаних із захистом Батьківщини. У період проходження військової служби ОСОБА_2 у військовій частині НОМЕР_2 з 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 щорічну основну та додаткову відпустки не використав та грошову компенсацію не отримував. У випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пункту 8 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». З метою досудового врегулювання спору щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані загиблим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 щорічних основних та додаткових відпусток за період 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6, позивачем було направлено до військової частини НОМЕР_2 звернення до командира військової частини від 20.10.2023 та 24.05.2022 року, однак отримав відповіді про відмову. Позивач має право на отримання грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткових відпусток, як дружина загиблого військовослужбовця, за період із 2012 по 2022 роки. 
Документ у електронному вигляді адміністративний позов з додатками надіслано одержувачу військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджено довідкою про доставку документів до електронного кабінету (а.с 87).
Ухвала суду про відкриття провадження у адміністративній справі від 15.04.2025 в електронному вигляді надіслана одержувачу військовій частині НОМЕР_1 . Документ доставлено до електронного кабінету 15.04.2025 (а.с. 86).
Для військової частини НОМЕР_2 , судом направлено документи поштовим зв`язком проте кореспонденція до суду повернулася з відміткою пошти за закінченням терміну зберігння (а.с. 88-89). 
Документ у електронному вигляді адміністративний позов з додатками надіслано одержувачу військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджено довідкою про доставку документів до електронного кабінету.
Ухвала суду про залучення до участі у адміністративній справі другого відповідача військову частину НОМЕР_3 та про розгляд справи спочатку від 25.06.2025 в електронному вигляді надіслана одержувачу військовій частині НОМЕР_3 . Документ доставлено до електронного кабінету 26.06.2025.
Ухвала суду про залучення до участі у адміністративній справі другого відповідача військову частину НОМЕР_3 та про розгляд справи спочатку від 25.06.2025 в електронному вигляді надіслана одержувачу ОСОБА_1 . Документ доставлено до електронного кабінету 26.06.2025.
Ухвала суду про залучення до участі у адміністративній справі другого відповідача військову частину НОМЕР_3 та про розгляд справи спочатку від 25.06.2025 в електронному вигляді надіслана одержувачу військовій частині НОМЕР_1 . Документ доставлено до електронного кабінету 26.06.2025.
Ухвала суду про залучення до участі у адміністративній справі другого відповідача військову частину НОМЕР_3 та про розгляд справи спочатку від 25.06.2025 направлена поштовим звязком одержувачу військовій частині НОМЕР_2 . Кореспонденція повернута до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».
Відповідачі: військова частина НОМЕР_2 , військова частина НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_3 у встановлений судом строк та на час прийняття рішення відзиви на позовну заяву та/або заяву про продовження процесуальних строків не подали.
Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, дослідивши обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено витягом з реєстру територіальної громади від 20.07.2024 (а.с. 24).
Згідно довідки військової частини НОМЕР_4 від 17.02.2025 №1/35/37 молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_4 (а.с.32).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала у шлюбі з 05.04.2014 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 16.09.2015 (а.с.26).
В свідоцтві про народження серії НОМЕР_6 від 03.08.2015 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначено, що батьками є ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_1 (мати) (а.с. 27).
В свідоцтві про народження серії НОМЕР_7 від 21.08.2017 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначено, що батьками є ОСОБА_2 (батько), ОСОБА_1 (мати) (а.с. 28).
Відповідно до витягу з послужного списку головного старшини ОСОБА_2 , виданого командиром військової частини НОМЕР_8 , ОСОБА_2 проходив військову службу з 18.01.2012 року: 
- у військовій частині НОМЕР_9 з 18.01.2012 по 19.03.2012 на посаді курсанта;
- у військовій частині НОМЕР_10 з 19.03.2012 по 26.08.2012 на посаді гідроакустик гідроакустичної команди бойової частини радіотехнічної та зв`язку;
- у військовій частині НОМЕР_10 з 26.08.2012 по 20.08.2014 на посаді діловода;
- у військовій частині НОМЕР_11 з 20.08.2014 по 28.12.2016 на посаді спеціаліста служби захисту інформації штабу; 
- у військовій частині НОМЕР_2 з 28.12.2016 по 29.03.2018 на посаді спеціаліста служби охорони державної таємниці;
- у військовій частині НОМЕР_2 з 29.03.2018 по 03.02.2020 на посаді спеціаліста-оператора служби охорони державної таємниці;
- у військовій частині НОМЕР_2 з 03.02.2020 по ІНФОРМАЦІЯ_6 на посаді начальника групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці. 
24 лютого 2022 року загинув внаслідок ракетного удару зс російської федерації. Виключений зі списків особового складу військової частини відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 28 від 23.03.2022. Виключений зі списків особового складу Збройних Сил України відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_8 № 20-РС від 25.03.2022 (а.с. 30-31).
ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_12 від 26.04.2019 (а.с 44). 
З свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , серії НОМЕР_13 від 21.03.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 про що 21.03.2022 року складено актовий запис №425 (а.с. 29).
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 21.03.2022 №26 головний старшина ОСОБА_2 , начальник групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в результаті травматичної ампутації нижніх кінцівок внаслідок вибуху, у зв`язку зі смертю виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 38-39). 
13 червня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_2 розглянувши звернення позивачки від 24.05.2022 року надав відповідь №204, де зазначено, що: «військовослужбовець у разі смерті (загибелі) не звільняється з військової служби, а виключається зі списків особового складу у зв`язку зі смертю, підстав виплачувати членам сімї загиблого військовослужбовця компенсацію за невикористані дні щорічної основної або додаткової відпустки немає» (а.с. 41). 
20.10.2023 року позивачка звернулася до командира військової частини НОМЕР_2 із заявою про виплату їй грошової компенсації за всі дні невикористані її покійним чоловіком ОСОБА_2 щорічних основних та додаткових відпусток за час проходження військової служби, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей, згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с.40).
Листом військової частини НОМЕР_8 від 28.12.2023 року № 611 повідомлено військову частину НОМЕР_2 щодо грошової компенсації за всі невикористанні дні щорічних та додаткових
відпусток дружині загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_14 ОСОБА_2 , що головний старшина ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто до набрання чинності частиною 22 статті 10-1 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому, на думку юридичної служби військової частини НОМЕР_8 , у командира військової частини НОМЕР_2 відсутні підстави для виплати грошової компенсації за всі невикористанні дні щорічних та додаткових відпусток його дружині (а.с. 42).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом встановлено наступне.
В ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25 березня 1992 року.
Відповідно до частин 1, 4 та 14 ст. 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Отже, військова служба є особливим видом публічної служби та її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Приписами ст. 10-1 Закону № 2011-XII (в редакції на час виниклих правовідносин) визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються (п.1). Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України (п.8). 
В п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII) зазначено, що учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Також в ст. 16-2 Закону України «Про відпустки» від 05 листопада 1996 року №504/96-ВР, зазначено, що учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.
З дослідженого грошового атестату виданого 14.04.2022 року військовою частиною НОМЕР_1 начальнику групи СДЗ в/ч НОМЕР_2 головному старшині ОСОБА_2 , вбачається, що обчислена на 21 березня 2022 року вислуга років становить 16 років 2 місяці, у тому числі пільгова вислуга 5 років 11 місяців 27 днів (а.с 36).
ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_12 від 26.04.2019 (а.с 44) та відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону № 3551-XII мав право з 2019 року на одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Приписами ст. 10-1 Закону № 2011-XII визначено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей (абз.3 п. 14).
В п. 17 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ зазначено, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.
Згідно з п. 18 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.
У відповідності до п. 19 ст. 10-1 Закону 2011-ХІІ надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.
В ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21 жовтня 1993 року зазначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Також в ст. 1 Закону України  «Про оборону України» № 1932-XII 6 грудня 1991 року визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Велика Палата Верховного Суду у постанові  по справа № 620/4218/18 від 21 серпня 2019 року проаналізувавши визначення в ст. 1 Закону № 3543-XII та ст. 1 Закону № 1932-XII, зазначила, що аналіз зазначених норм свідчить про те, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, в тому числі додаткової соціальної відпуски. Однак Законом №2011-XII не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним військової служби (п.31). Водночас у разі невикористання додаткової соціальної відпуски протягом календарного року, в якому у особи виникає право на таку відпустку, додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період, тобто особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яке може бути реалізовано в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі. Отже, припинення надання військовослужбовцям додаткових відпусток (відповідно до пункту 19 статті 10-1 Закону 2011-ХІІ у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті) є тимчасовим обмеженням способу реалізації права на використання додаткової відпустки безпосередньо. Між тим, обмеження щодо одного з двох способів реалізації такого права не впливає на суть цього права, яке гарантується пунктом 12 статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пунктом 8 статті 10-1 Закону України від 20 грудня 1991 року 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтею 16-2 Закону України від 05 листопада 1996 року №504/96-ВР «Про відпустки» (п.32).  Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону № 504/96-ВР та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-ХІІ (п.34).
В п. 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 (далі Порядок № 260 в редакції на час виниклих правовідносин), зазначено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
У відповідності до приписів норм зазначеного законодавства у випадку виключення зі списків особового складу військової частини, військовослужбовцям виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки
В розділі XXX Порядку № 260 зазначено, шо у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей. У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України (ч.1). Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату (ч.2).
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 21.03.2022 №26 головний старшина ОСОБА_2 , начальник групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в результаті травматичної ампутації нижніх кінцівок внаслідок вибуху, у зв`язку зі смертю виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 38-39).
Виключення зі списків особового складу військової частини у зв`язку зі смертю підтверджує закінчення проходження військової служби.
При цьому доказів щодо надання щорічної основної або додаткової відпустки чи нарахування та виплати грошової компенсації за не використані дні щорічної основної відпустки за період з 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 та додаткової відпустки учаснику бойових дій за період 2019 - 2022 роки ОСОБА_2 до суду відповідачами не надано. 
Загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, в березні 2022 року були визначені в Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженій наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 № 124 (далі Інструкція № 124).
В п. 2.1.6 Інструкції № 124 зазначено, що у Збройних Силах України створюються такі види документів (далі - документи) зокрема і: наказ… Наказ командира (керівника) - основний розпорядчий документ командира (керівника) військової частини (установи), виданий на правах єдиноначальності.
Приписами п.п. 2.2.4 п. 2.2 Інструкції № 124 визначено,. що у військових частинах (установах) Збройних Сил України видаються: накази командира (керівника) військової частини (установи) (по стройовій частині).
Накази по стройовій частині видаються з питань щодо: зарахування військовослужбовців до списків особового складу, на види забезпечення та виключення з них (п.п.2.3.4 п. 2.3 Інструкції № 124).
В Додатку 1 до Інструкції з діловодства у Збройних Силах України №124 зазначалося, що в наказі зокрема і (по стройовій частині) зазначаються відомості: про використання щорічної основної (додаткової, якщо передбачено законодавством) відпустки в поточному році; про виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної, а також додаткової відпустки (п.4). 
Отже, при виключенні ОСОБА_2 зі списків особового складу, відповідач - військова частина НОМЕР_2 повинна була зазначити в наказі (по стройовій частині) № 26 від 21.03.2022 року відомості про використання щорічної основної та додаткової відпустки та про виплату грошової компенсації за невикористані ОСОБА_2 дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки. Проте з дослідженого наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 26 від 21.03.2022 вбачається відсутність відомостей про використання щорічної основної та додаткової відпустки та про виплату грошової компенсації за невикористані ОСОБА_2 дні щорічної основної та додаткових відпусток.
Отже відповідач - військова частина НОМЕР_2  допустила протиправну бездіяльність, щодо не зазначення в наказі № 26 від 21.03.2022 (по стройовій частині) відомостей про використання щорічної основної відпустки (за період з 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6), та додаткової відпустки (з 19.03.2012 по 24.03.2022) та про виплату грошової компенсації за невикористані ОСОБА_2 дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій.
В позовній заяві позивачкою заявлено позовні вимоги про визнання протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 у нарахуванні та виплаті дружині ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічних основних та додаткових відпусток.
Також в позовній заяві зазначено, що позивачем було направлено до командира військової частини НОМЕР_2 звернення від 20.10.2023 та 24.05.2022 року. У відповідь позивач отримав відповіді, які додається до цього позову.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що звернення ОСОБА_1 від 24.05.2022 року розглядалося військовою частино. НОМЕР_2 та 13.06.2022 року надано відповідь № 204 (а.с. 41). 
З заяви позивачки від 20.10.2023 року (а.с. 40) вбачається, що звернення щодо виплати грошової компенсації за всі дні не використані ОСОБА_2 за час проходження військової служби щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей, згідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", адресувалося до командира військової частини НОМЕР_2 .
До суду не надано належних та достатніх доказів звернення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористанні ОСОБА_2 календарні дні щорічних основних та додаткових відпусток. Також в матеріалах справи відсутні докази розгляду військовою частиною НОМЕР_1 заяв позивачки щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористанні ОСОБА_2 календарні дні щорічних основних та додаткових відпусток.
Також з листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 19.12.2024 року вбачається, що військова частина НОМЕР_2 з 01.01.2025 року знята з фінансового забезпечення військової частини НОМЕР_1 та зарахована на грошове забезпечення військової частини НОМЕР_3 .
З урахуванням встановлених обставин справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані ОСОБА_2 календарні дні щорічних основних та додаткових відпусток та про зобов`язання військової частин НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані ОСОБА_2 календарні дні щорічних основних та додаткових відпусток. 
В позовній заяві позивачкою з посиланням на витяг із послужного списку ОСОБА_2 зазначено, що він у період з 19.03.2012 по 24.03.2022 року проходив військову службу у складі плавскладу Військово-Морських Сил Збройних Сил, які проходять військову службу на надводних кораблях, підводних човнах, суднах, що зараховані у кампанію, управліннях їх з`єднань, що постійно розташовані на кораблі, які перебувають у кампанії та просила визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 у нарахуванні та виплаті додаткових відпусток (з 19.03.2012 по 24.03.2022), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 та військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані ОСОБА_2 дні додаткової відпустки (з 19.03.2012 по 24.03.2022), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року №702 затверджено Перелік військових посад Збройних Сил, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку.
В п. 3 Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2012 р. № 702 (далі Порядок № 702), зазначено, що додаткова відпустка військовослужбовцям, зазначеним у пунктах 248-363 додатка 2 до постанови, які проходять військову службу на надводних кораблях, підводних човнах, суднах, що перебувають у кампанії, в управліннях їх з`єднань і постійно розташовані на кораблях (суднах), надається тривалістю 5 діб, а військовослужбовцям, які виконували обов`язки військової служби у складі екіпажів під час виходу кораблів у море, додаткова відпустка надається залежно від тривалості виконання зазначених обов`язків військової служби із розрахунку: 1 доба додаткової відпустки за кожні 5 діб виконання таких обов`язків.
Зі змісту п. 3 Порядку № 702 вбачається, що додаткова відпустка надається військовослужбовцю, який займає одну з військових посад зазначених у пунктах 248-363 додатка 2 до постанови та:
- якщо військовослужбовець проходить військову службу на надводних кораблях, підводних човнах, суднах, що перебувають у кампанії, в управліннях їх з`єднань і постійно розташовані на кораблях (суднах),
- якщо військовослужбовцям виконували обов`язки військової служби у складі екіпажів під час виходу кораблів у море.
З дослідженого витягу із послужного списку головного старшини ОСОБА_2 (а.с. 30-31) вбачається, що ОСОБА_2 проходив військову службу з 18.01.2012 року: 
- у військовій частині НОМЕР_9 з 18.01.2012 по 19.03.2012 на посаді курсанта;
- у військовій частині НОМЕР_10 з 19.03.2012 по 26.08.2012 на посаді гідроакустик гідроакустичної команди бойової частини радіотехнічної та зв`язку;
- у військовій частині НОМЕР_10 з 26.08.2012 по 20.08.2014 на посаді діловода;
- у військовій частині НОМЕР_11 з 20.08.2014 по 28.12.2016 на посаді спеціаліста служби захисту інформації штабу; 
- у військовій частині НОМЕР_2 з 28.12.2016 по 29.03.2018 на посаді спеціаліста служби охорони державної таємниці;
- у військовій частині НОМЕР_2 з 29.03.2018 по 03.02.2020 на посаді спеціаліста-оператора служби охорони державної таємниці;
- у військовій частині НОМЕР_2 з 03.02.2020 по ІНФОРМАЦІЯ_6 на посаді начальника групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці.
В Переліку військових посад Збройних Сил, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку, що є додатком 2 до Постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2012 р. № 702 визначені посади військовослужбовців плавскладу Військово-Морських Сил Збройних Сил, які проходять військову службу на надводних кораблях, підводних човнах, суднах, що зараховані у кампанію, управліннях їх з`єднань, що постійно розташовані на кораблі, які перебувають у кампанії, зокрема: 265. Начальник групи секретного документального забезпечення; 322. Спеціаліст, старший спеціаліст, молодший спеціаліст, спеціаліст-оператор (спеціального зв`язку); 337. Гідроакустик, старший гідроакустик. 
З досліджених матеріалів справи вбачається, що в період проходження військової служби ОСОБА_2 займав посади, що зазначені в у пунктах 248-363 додатка 2 Порядок № 702, проте належних та достатніх доказів, що ОСОБА_2 , проходив військову службу на надводних кораблях, підводних човнах, суднах, що перебувають у кампанії, в управліннях їх з`єднань і постійно розташовані на кораблях (суднах), чи виконував обов`язки військової служби у складі екіпажів під час виходу кораблів у море, до суду не надано. Відповідно у суду відсутні належні докази, за яких можливо встановити, що ОСОБА_2 проходячи військову службу мав право на отримання додаткової відпустки відповідно до Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2012 р. № 702.
Окрім того з досліджених матеріалів справи не вбачається, що позивач зверталася до військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 грошової компенсацію за невикористані ОСОБА_2 дні додаткової відпустки за період з 19.03.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 рік відповідно до Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2012 р. № 702.
Відповідно докази, що військова частина НОМЕР_2 відмовляла ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації за невикористанні ОСОБА_2 дні додаткової відпустки за період з 19.03.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 рік відповідно до Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2012 р. № 702 в матеріалах справи відсутні.
З урахуванням встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частинні  визнання протиправною відмову військової частини НОМЕР_2 у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані ОСОБА_2 дні додаткової відпустки за період з 19.03.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 рік та про зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за період з 19.03.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 рік відповідно до Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2012 р. № 702 не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними. 
Стосовно права у ОСОБА_1 - дружини загиблого ОСОБА_2 на отримання компенсації за не використані дні щорічні основні відпустки за період з 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 та додаткових відпусток учаснику бойових дій за період з 2019 року по 2022 рік, суд зазначає наступне.
Положеннями ст. 1-1 Закону № 2011-ХІІ визначено, що законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.
Відповідно до ст. 1-2 Закону № 2011-ХІІ, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Приписами ст. 2 Закону № 2011-ХІІ встановлено, шо ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Отже, спеціальним законодавством у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, а саме Законом № 2011-ХІІ, прямо передбачено застосування інших нормативно-правових актів.
На дату загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 стаття 10-1 Закону № 2011-ХІІ не містила особливостей щодо виплати спірної компенсації з урахуванням цього Закону, однак, особливості щодо виплати грошової компенсації у разі смерті працівника за не використані ним дні відпустки членам сім`ї такого працівника прямо передбачені положенням Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 №504/96-ВР (далі - Закон №504/96-ВР).
В ч. 6 ст. 24 Закону №504/96-ВР встановлено, що у разі смерті працівника грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, що не була одержана за життя, виплачується членам сім`ї такого працівника, а у разі їх відсутності - входить до складу спадщини.
Враховуючи положення статей 1-1, 1-2 та 2 Закону № 2011-ХІІ застосуванню щодо спірних правовідносин підлягають положення ч. 6 ст. 24 Закону №504/96-ВР.
Отже, оскільки позивач є дружиною загиблого ІНФОРМАЦІЯ_6 військовослужбовця ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 16.09.2015 року, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання компенсації за всі не використані її чоловіком дні щорічних відпусток за період військової служби з 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 та додаткових відпусток учасника бойових дій за період 2019-2022 роки.
21.06.2025 року військова частина НОМЕР_1 подала до суду клопотання (Вхід. №ЕС/63006/25) де зазначено, що військова частина НОМЕР_2 з 01.01.2025 року знята з фінансового забезпечення військової частини НОМЕР_1 та зарахована на грошове забезпечення військової частини НОМЕР_3 .
З листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 19.12.2024 року вбачається, що військова частина НОМЕР_2 з 01.01.2025 року знята з фінансового забезпечення військової частини НОМЕР_1 та зарахована на фінансове забезпечення військової частини НОМЕР_3 .
Отже військова частина НОМЕР_3 зобов`язана здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 дружині загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за період з 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 та додаткової відпустки за період з 19.03.2012 по 24.03.2022 як учаснику бойових дій.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав позивачки, про захист яких вона просить, суд на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не зазначенні в наказі № 26 від 21.03.2022 (по стройовій частині) відомостей про використання військовослужбовцем ОСОБА_2 щорічної основної відпустки за період з 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 та додаткової відпустки з 19.03.2012 по 24.03.2022 та про виплату грошової компенсації за невикористані ОСОБА_2 дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій.
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 внести зміни в наказ № 26 від 21.03.2022 (по стройовій частині) щодо відомостей про використання військовослужбовцем ОСОБА_2 щорічної основної відпустки за період з 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 та додаткової відпустки з 19.03.2012 по 24.03.2022 як учаснику бойових дій та про виплату ОСОБА_1 дружині загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , грошової компенсації за невикористані ОСОБА_2 дні щорічної основної відпустки за період з 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 та додаткової відпустки за період з 19.03.2012 по 24.03.2022 як учаснику бойових дій;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_3 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 дружині загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 грошової компенсації за невикористані ОСОБА_2 дні щорічної основної відпустки за період з 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 та додаткової відпустки за період з 19.03.2012 по 24.03.2022 як учаснику бойових дій.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Сторонами суду не наведено інших доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначені норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень. 
З урахуванням вище встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не зазначенні в наказі № 26 від 21.03.2022 (по стройовій частині) відомостей про використання військовослужбовцем ОСОБА_2 щорічної основної відпустки за період з 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 та додаткової відпустки з 19.03.2012 по 24.03.2022 та про виплату грошової компенсації за невикористані ОСОБА_2 дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки як учаснику бойових дій.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 внести зміни в наказ № 26 від 21.03.2022 (по стройовій частині) щодо відомостей про використання військовослужбовцем ОСОБА_2 щорічної основної відпустки за період з 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 та додаткової відпустки з 19.03.2012 по 24.03.2022 як учаснику бойових дій та про виплату ОСОБА_1 дружині загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , грошової компенсації за невикористані ОСОБА_2 дні щорічної основної відпустки за період з 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 та додаткової відпустки за період з 19.03.2012 по 24.03.2022 як учаснику бойових дій;
Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 дружині загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 грошової компенсації за невикористані ОСОБА_2 дні щорічної основної відпустки за період з 18.01.2012 по ІНФОРМАЦІЯ_6 та додаткової відпустки за період з 19.03.2012 по 24.03.2022 як учаснику бойових дій.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_15 ) 
Відповідач: військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_16 )
Відповідач: військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_17 )
Відповідач: військова частина НОМЕР_3 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_18 )

Суддя O.A. Вовченко