ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

справа: 766/15448/25
провадження: 33/819/117/26

ПОСТАНОВА

29 травня 2026 року Херсонський апеляційний суд у складі судді Бездрабко В.О., вирішуючи клопотання ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП та у відповідності до частини 2 статті 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, 11 грудня 2025 року захисник-адвокат Базилєва Ю.О, діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду від 01 грудня 2025 року та закрити провадження у справі.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року апеляційну скаргу захисника-адвоката Базилєвої Ю.О. повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з не наданням адвокатом документів на підтвердження повноважень захисника, передбачених ч.2 ст.271 КУпАП.
20 травня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2025 року, в якій заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке мотивував тим, що копію постанови суду від 01 грудня 2025 року отримав особисто лише 20 квітня 2026 року, що вплинуло на строк подання апеляційної скарги. Зазначив, що проходить службу в лавах Збройних Сил України і ця обставини перешкоджала своєчасно отримати оскаржувану постанову суду та подати апеляційну скаргу. 
Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду від 01 грудня 2025 року не підлягає поновленню з наступних підстав.
За положеннями ст.294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Аналіз наведеної норми права дає підстави вважати, що початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення пов`язаний з моментом прийняття такої постанови. У разі пропуску визначеного законом строку на подання апеляційної скарги, така скарга повертається особі, яка її подала.
Особа, яка подала апеляційну скаргу, може клопотати про поновлення їй строку на подання апеляційної скарги, вказавши поважні причини, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на скаржника.
З матеріалів справи встановлено, що 01 грудня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області ухвалив у справі постанову, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст. 126 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
В суді першої інстанції інтереси ОСОБА_1 були представленні захисником-адвокатом Базилєвою Ю.О., яка 11 грудня 2025 року звернулася до суду з апеляційною скаргою, яку постановою Херсонського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року було повернуто.
Наведене свідчить, що ОСОБА_1 був обізнаний про винесення відносно нього судового рішення від 01 грудня 2025 року, а вручення копії судового рішення захиснику, вважається, що цю копію вручено й особі, яку він представляє.
07 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з заявою про видачу копії судового рішення, яке особисто отримав 22 квітня 2026 року. 01 травня 2026 року ОСОБА_1 надав до суду першої інстанції квитанцію про сплату присудженого штрафу та судового збору.
20 травня 2026 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою (яка за змістом відповідає первісній скарзі від 11 грудня 2025 року) на постанову суду першої інстанції від 01 грудня 2025 року та заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, пославшись на те, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 20 квітня 2026 року, що вплинуло на строк подання апеляційної скарги. 
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).
Аналізуючи доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та причини, якими скаржник обґрунтував порушення цього строку, вважаю, що зазначені причини не можна визнати поважними, оскільки про ухвалення постанови суду від 01 грудня 2025 року ОСОБА_1 та його захисник були достеменно обізнані ще у грудні 2025 року. Отримання скаржником копії постанови суду 20 квітня 2026 року, проходження служби в лавах Збройних Сил України, вище наведенні обставини не спростовують та об`єктивно не підтверджують наявність протягом тривалого часу (до 20 травня 2026 року) беззаперечних перешкод, які унеможливили подання апеляційної скарги після 18 грудня 2025 року, тобто після повернення первісної апеляційної скарги. 
Оскільки скаржник подав апеляційну скаргу після закінчення встановлених законом строків на апеляційне оскарження постанови суду, доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку не надав, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 01 грудня 2025 року, а тому подану апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Суд роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню особи до суду з апеляційною скаргою на постанову суду від 01 грудня 2025 року, з наведенням вмотивованого клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду, із зазначенням причин пропуску цього строку, які не були предметом розгляду судом апеляційної інстанції.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2025 року, залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1, 126 ч.3 КУпАП, повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Херсонського 
апеляційного суду         В.О. Бездрабко