Справа № 761/12464/26
Провадження №1-кп/761/3584/2026 

В И Р О К 
іменем України

26 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62025170030022028 від 14.10.2025 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, смт. Іршанська, громадянина України, з неповною вищою освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1)19.03.2018 вироком Богунського районного суду м. Житомира за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 10.05.2024 вироком Бердичівського міського суду Житомирської області згідно ст. 81 КК України застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання з невідбутим терміном 11 місяців 20 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407; ч. 4 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
 
З 23.07.2025 на посаді гранатометника 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 3 штурмової роти 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдат ОСОБА_5 .
Встановлено, що у порушення вимог нормативно-правових актів, а саме: ст.ст. 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; ст.ст. 41, 92 Конституції України; ст.ст. 178, 328 Цивільного кодексу України; указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», солдат ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на вчинення крадіжки, поєднаної із проникненням до іншого приміщення, з метою викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 23.02.2026 приблизно о 14 год. 00 хв., з метою вчинення крадіжки чужого майна, вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, перебував біля магазину «СмартМаркет», що знаходиться по вул. Дегтярівській, 25А, корп. 1 в м. Києві, де вирішив проникнути до приміщення вказаного магазину.
Реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 23.02.2026, приблизно о 14 год. 00 хв., перебував біля магазину «СмартМаркет», що знаходиться по вул. Дегтярівській, 25А, корп. 1 в м. Києві, і, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, в умовах воєнного стану, проник через вхідні двері до приміщення торгового залу вказаного магазину, де, діючи умисно, таємно викрав грошові кошти з касової зони у загальній сумі 4500 грн, що належать ФОП « ОСОБА_6 », після чого з викраденими грошовими коштами залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ними на власний розсуд, чим завдав ФОП « ОСОБА_6 » майнову шкоду у розмірі 4500 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України.
Крім того, гранатометник 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 3 штурмової роти 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_5 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України; ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 11.09.2025 був направлений на лікування до комунального некомерційного підприємства «Коростенська центральна районна лікарня» с. Ушомир Коростенського району Житомирської області, та, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу командування, в умовах воєнного стану, 11.09.2025 не прибув до комунального некомерційного підприємства «Коростенська центральна районна лікарня» с. Ушомир Коростенського району Житомирської області, та не прибув до розташування підрозділу в районі виконання бойових завдань ( АДРЕСА_2 ) військової частини НОМЕР_2 , проводив час на власний розсуд, не вживав жодних заходів для повернення до місця служби, не звертався до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.
24.03.2026 солдата ОСОБА_5 затримано слідчим Шевченківського УП ГУН у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Я. Корчака, 4.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень наведені вище.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 дав показання, згідно з якими, він був мобілізований 23.07.2025 до лав Збройних Сил України та проходив службу на посаді гранатометника військової частини НОМЕР_2 . За станом здоров`я йому було видано направлення командиром військової частини 06.08.2025 до лікарні за місцем проживання для проходження лікування. Вибувши з військової частини, він до лікарні не прибув, а весь час перебував за місцем проживання своїх батьків. Обвинувачений пояснив, що не прибув до лікарні у зв`язку з тим, що недовіряє лікарям. 
Також в цей час він вирішив відвідати свою цивільну дружину та приїхав до м. Києва до магазину, де вона працювала. В процесі спілкування між ними виникла сварка та цивільна дружина пішла. Через короткий проміжок часу він вирішив з нею поспілкуватися та повернувся до приміщення магазину, де працювала жінка. Підійшовши до приміщення магазину, він виявив, що вхідні двері зачинені та почав стукати у двері, але йому ніхто не відчинив, тому він подумав, що цивільна дружина зачинилася в приміщені магазину та не хоче з йому відкривати та спілкуватися. Після чого він почав смикати двері, які в результаті відчинилися. Зайшовши до приміщення, оглянув його, він зрозумів, що в приміщенні нікого немає. Після чого взяв з шухляди грошові кошти у сумі 4500 грн., залишив місце події та повернувся до місця проживання своїх батьків. Він сказав, що щиро розкаюється у скоєному.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження інших доказів у даному кримінальному провадженні по фактичним обставинам вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_5 щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, судовим розглядом, який проведено відповідно до вимог ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, встановлено винуватість  ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.407; ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення яких він підлягає покаранню.
Дії  ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України як нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану; за ч. 4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. 
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані які характеризують його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_5 раніше судимий, вчинені кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, він офіційно непрацевлаштований, сталих соціальних зв`язків та утриманців не має, стан здоров`я обвинуваченого незадовільний. 
У відповідності до ст. 66 КК України, в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує його щире каяттята активне сприяння у розкритті.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, наведені вище дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, належну процесуальну поведінку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, в мінімальних межах санкцій, передбачених ч. 5 ст.407; ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч.1 ст. 70 КК України, поглинувши менш суворе покарання більш суворим.
ОСОБА_5 на переконання суду має відбувати призначене йому покарання реально, оскільки його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, враховуючи наявність непогашеної судимості за вчинення тяжкого кримінального правопорушення проти власності, що свідчить про його схильність до вчинення корисливих кримінальних правопорушень. 
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.
З обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта.
До вступу вироку в законну силу слід залишити без змін ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання вироку. У строк відбування покарання ОСОБА_5 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення.
Керуючись ст.ст. 368-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407; ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавленні волі на строк 5 (п`ять) років;
за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_5  рахувати з моменту його затримання, тобто з 24 березня 2026 року. 
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з залучення експерта в розмірі 8914 (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн. 
Речові докази: замок - знищити, відеозаписи з камер спостереження, які містяться на оптичних дисках - зберігати в матеріалах кримінального провадження. 
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, що утримується під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя