УХВАЛА

03 липня 2026 року 
м. Київ

справа № 242/1183/15-ц

провадження № 61-7280ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель», про припинення зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» про припинення зобов`язання.

Ухвалою Селидівського міського суду від 04 серпня 2015 року до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Дирекція адміністративних будівель".

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 27 січня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» про припинення зобов`язання.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 21 квітня 2016 року апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 січня 2016 року скасовано.
Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» про стягнення кредитної заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором від 24 січня 2014 року № 26-15-03/14 за період станом на 31 липня 2015 року, яка складається з тіла кредиту у сумі 31 827 692 грн., заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом у розмірі 3 561 492,56 грн, комісійної винагороди Банку у розмірі 66 838,17 грн, інфляційного збільшення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6 287 854,23 грн, інфляційного збільшення заборгованості по несплаченим відсоткам у розмірі 1 672 327,03 грн та інфляційного збільшення заборгованості по несплаченій комісії у розмірі 38 002,09 грн, а всього 
43 454 206,08 грн.
У задоволенні інших позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 а також у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення зобов`язання відмовлено.
Вирішено питання стягнення судових витрат.

Постановою Донецького апеляційного суду від 20 березня 2018 року апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення.
Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31 липня 2015 року становить 24 290 319 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 13 638 000 грн, заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом - 
2 878 722,48 грн, трьох відсотків річних від суми заборгованості за тілом кредиту 120 196,03 грн, трьох відсотків річних по простроченим процентам 24 646,90 грн, трьох відсотків річних від суми заборгованості за комісії в розмірі 505,41 грн, суми несплаченої комісійної винагороди банку в загальному розмірі 57 289,86 грн, інфляційного збільшення заборгованості по несплаченим процентам в розмірі 1 450 688,04 грн, інфляційного збільшення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 088 595,69 грн, інфляційного збільшення заборгованості по несплаченій комісії в розмірі 31 674,59 грн; а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 429,83 грн.
У іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відмовлено.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення зобов`язання відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено частково.
Постанову апеляційного суду Донецької області від 20 березня 2018 року скасовано у частині вирішення позову акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 постанову апеляційного суду Донецької області від 20 березня 2018 року залишено без змін (провадження № 61-19140св18).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», задоволено частково.
Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 січня 2016 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та ухвалено в цій частині нове рішення.
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором, яка, станом на 31 липня 2015 року, становить 31 288 328,91 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 27 281 319 грн, трьох відсотків річних від суми заборгованості за тілом кредиту 147 592,10 грн, інфляційного збільшення заборгованості по тілу кредиту 3 859 417,81 грн.
У іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відмовлено.
Вирішено питання стягнення судових витрат.

У травні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки сформована у системі «Електронний суд» 01 червня 2026 року. 

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою судді Верховного Суду від 11 червня 2026 року поновлено строк на касаційне оскарження, касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання. 

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявник направив матеріали на усунення недоліків.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог заявника, а саме: 4 546 373,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 3 966 968,63 грн - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом; 66 838,17 - сума несплаченої комісійної винагороди; 359 134,44 грн - три річних від суми заборгованості за тілом кредиту; 90 117,98 грн - три проценти річних по простроченим процентам; 1 494,25 грн - три проценти річних від суми заборгованості за комісією; 2 428 436,42 - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту; 1 911 337,48 грн - інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам; 38 002,09 грн - інфляційне збільшення заборгованості по несплаченій комісії; 7 020 645,31 грн, - пеня за несплачене тіло кредиту, 776 456,02 грн, - пеня за прострочення сплати процентів; 13 274,77 грн - пеня за несплачену комісію, 1 821 076,04 грн - штрафні санкції за невиконання умов кредитного договору, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення у повному обсязі вищезазначених вимог Акціонерного товариства «Ощадбанк» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості..

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у даній справі, чим порушив приписи частини 1 статті 417 ЦПК України щодо обов`язковості висновків суду касаційної інстанції для суді першої та апеляційної інстанції (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк
та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої 
статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Цивільну справу № 242/1183/15-ц витребувано ухвалою Верховного Суду 
від 11 червня 2026 року за касаційною Скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель», про припинення зобов`язання, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 03 серпня 2026 року. 

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник