Справа № 645/5562/25
Провадження № 2/645/267/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 травня 2026 року    місто Харків
Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді: Сілантьєвої Е.Є.
за участю секретаря судових засідань – Хілінського М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі законного представника (матері) ОСОБА_2 до Приватного Акціонерного Товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», треті особи –Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Акціонерне товариство «ОТП БАНК», ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення страхового відшкодування,

В СТ А Н О В И В:

Позиція сторін у справі.
ОСОБА_1 , в особі законного представника (матері) ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Федосенко Н.А., звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у частці, що належить їй як спадкоємцю першої черги, грошові кошти в розмірі 303 921,31 грн, що становить від загальної страхової суми у розмірі 607 842,63 грн, передбаченої договором страхування, та зобов`язати АТ «Страхова група «ТАС» (приватне)здійснити виплату зазначеної страхової суми шляхом перерахування коштів на банківський рахунок, відкритий на ім`я законного представника позивача — матері ОСОБА_1 , судові витрати покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 листопада 2016 року між АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) та застрахованою особою — ОСОБА_3 (чоловік та батько позивача) було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків позичальника банку НВПБ/27 № А 494839. Згідно з умовами договору, на випадок смерті застрахованої особи внаслідок нещасного випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату на користь вигодонабувачів. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 10.12.2024 р. виданого першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 62 від 28.11.2024р. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що причиною смерті ОСОБА_3 - токсична дія оксиду вуглецю, випадкове отруєння та дія інших газів та випарів. Смерть настала внаслідок токсичної дії оксиду вуглецю. Вказана подія за своєю природою є нещасним випадком, який охоплюється страховими ризиками за договором. Позивач, як спадкоємець першої черги, отримала 1/2 частку у спадщині, що включає право вимоги страхового відшкодування в розмірі 303921,31 грн (половина загальної страхової суми 607 842,63 грн). Після смерті застрахованої особи ОСОБА_3 залишилася непогашена кредитна заборгованість за договором кредиту з банком. Законним представником позивачем, дружиною померлого, кредитні зобов`язання були повністю виконані, що підтверджується відповідними документами банку про відсутність заборгованості. Таким чином, банк не має жодних майнових претензій до спадкоємців, що підтверджується листом АТ «ОПТ БАНК» № б/ н від 09.04.2025, та довідкою від 24.06.2025. Це означає, що право вимоги страхового відшкодування в повному обсязі належить вигодонабувачам — спадкоємцям. Відповідно до довідки, виданої Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тельпіс Ольгою Вікторівною, за результатами спадкової справи № Л 10/2025, склад спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є наступним: малолітня донька — ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину згідно з ст. 1268 Цивільного кодексу України; донька — ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка також прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк. Відповідно до вищезазначеного, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за цим спадковим справам після смерті ОСОБА_3 , не встановлено. Відповідно до п. 25.4 Договору добровільного страхування від нещасних випадків № А 494839 від 10.11.2016 року, страховик здійснює страхову виплату вигодонабувачеві, або, за письмової згоди вигодонабувача, страхова виплата може бути перерахована іншій особі — зокрема спадкоємцю застрахованої особи. Таким чином, норми Договору прямо передбачають можливість отримання страхового відшкодування спадкоємцями застрахованої особи. З урахуванням довідки приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тельпіс О.В. про склад спадкоємців (Спадкова справа № Л 10/2025), такими спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є його малолітня донька ОСОБА_1 . Враховуючи, що позивачем у даній справі є законний представник малолітньої спадкоємиці, вона наділена усіма правами вимагати від відповідача виконання умов договору страхування та здійснення належної страхової виплати. Відповідно до пункту 16.1 Договору добровільного страхування від нещасних випадків № А 494839 від 10.11.2016 року, розмір страхової виплати становить 100 % страхової суми у разі настання страхового випадку, передбаченого пунктом 7.1 Договору. У свою чергу, пунктом 7.1 Договору передбачено, що страховим випадком визнається смерть застрахованої особи. Відповідно до розділу 2 додатку № 1 до Договору, страхова сума за цим видом страхування визначена у розмірі 607 842,63 грн. Таким чином, у разі смерті застрахованої особи — ОСОБА_3 — у страховика виник обов`язок здійснити страхову виплату у розмірі 100 % страхової суми, тобто 607 842,63 грн. на заяву законного представника позивача АТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» (приватне) розглянуло заяву, подану ОСОБА_5 (дружиною померлого та законним представником позивача) про настання страхового випадку за договором добровільного страхування від нещасних випадків, у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , та листом № 03634/7125/С від 21.02.2025 повідомило про відмову у виплаті страхового відшкодування. У своїй відмові відповідач послався на дані Сповіщення сім`ї № 406, виданого ІНФОРМАЦІЯ_6 від 17.12.2024 року, згідно з яким смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок токсичної дії вуглецю та інших газів у с. Підлиман Ізюмського району Харківської області та була пов`язана з виконанням службових обов`язків у зоні проведення бойових дій. На підставі зазначених обставин відповідач зробив висновок, що дія договору страхування не поширюється на події, які відбулися в зоні військового конфлікту, та, посилаючись на п. 19.5 частини 2 Договору, а також на ст. 104 Закону України «Про страхування» і ст. 991 Цивільного кодексу України, відмовив у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі. 19.03.2025 на адресу відповідача адвокатом Федосенко Н. було направлено претензію щодо відмови у виплаті відшкодування за договором добровільного страхування із вимогою переглянути відмову та ухвалити рішення про здійснення виплати відповідно до умов договору страхування. Листом № 01042/0125/ТС від 17.04.2025 р. відповідач повідомив про результати розгляду претензії, поданої адвокатом Федосенко Н.В. в інтересах ОСОБА_2 , щодо неправомірної відмови у виплаті страхового відшкодування за договором добровільного страхування від нещасних випадків позичальника банку НВПБ/27 № А 494839 від 10.11.2016 року. У листі страховик зазначив, що відносини між сторонами регулюються умовами укладеного договору, «Правилами добровільного страхування від нещасних випадків», Законом України «Про страхування» та Цивільним кодексом України. Проте така відмова є необґрунтованою, незаконною та такою, що порушує як умови самого договору страхування, так і чинні норми законодавства України, зокрема, положення цивільного законодавства, що регулюють страхові правовідносини, та норми Закону України «Про страхування».
08.09.2025 від АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про залучення до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог ІНФОРМАЦІЯ_7 . В обгрунтування зазначено, що правові відносини між ОСОБА_3 , як Застрахованою особою, та Страховиком АТ «СГ «ТАС» (приватне) регулюються на підставі Договору добровільного страхування від нещасних випадків позичальника банка НВПБ/27 № А 494839 від 10.11.2016 року (надалі Договір) «Правил добровільного медичного страхування», «Правил страхування від нещасних випадків» (далі - Правила), Закону України «Про страхування», Цивільного Кодексу України (далі - ЦКУ). 10.12.2024 року ОСОБА_2 подала до АТ «СГ «ТАС» (приватне) заяву про настання події по страхуванню від нещасного випадку за фактом смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 внаслідок «Токсичної дії оксиду вуглецю». Відповідно до ч. 59 ст. 1. Закону України "Про страхування” страховим випадком визначається подія, передбачена Договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок Страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) Страхувальнику, Застрахованій або іншій третій особі. Частиною 1 ст. 990 ЦКУ, та ч. 2 п. 3 ст. 102 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до п. 7.1. Частини 1 Договору страховим ризиком за цим Договором є смерть. Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 від 10.12.2024 року підтверджує, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно з п.19.5. частини 2 Договору місце дії Договору - у межах якої Страховик здійснює страхування за Договором, а саме територія, на якої може виникнути подія, що у подальшому може бути кваліфікована як страховий ризик, за виключенням зон військових конфліктів. Відповідно до Сповіщення сім`ї № 406, виданого Міністерством оборони України " ІНФОРМАЦІЯ_6 " від 17.12.2024 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок токсичної дії вуглецю, випадкове отруєння та дії інших газів та випарів в с. Підлиман Ізюмського району Харківської області. Смерть пов`язана із виконанням службових обов`язків у зоні проведення бойових дій. Таким чином, дія Договору страхування не росповсюджується на події, які відбулись у зоні військового конфлікту з російською федерацією а саме зоні проведення бойових дій - с. Підлиман Ізюмського району Харківської області. АТ «СГ «ТАС» (приватне) керуючись п. 19.5. Договору та ст. 104 Закону України «Про страхування», ст. 991 Цивільного Кодексу України не мало правових підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки дія Договору страхування не поширюється на території військових конфліктів (зонах проведення бойових дій) та відмовило ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та керуючись умовами Договору та нормами чинного законодавства України вимога позивача про стягнення 303921.31 грн. страхового відшкодування є безпідставною та необгрунтованою, яка суперечить умовам Договору та нормам матеріального та процесуального права.
Крім того надали клопотання про залучення до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог ІНФОРМАЦІЯ_7 , оскільки відповідно до Сповіщення сім`ї № 406, виданого Міністерством оборони України " ІНФОРМАЦІЯ_6 " від 17.12.2024 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок токсичної дії вуглецю, випадкове отруєння та дії інших газів та випарів в с. Підлиман Ізюмського району Харківської області. Смерть пов`язана із виконанням службових обов`язків у зоні проведення бойових дій.
08.10.2025 від Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в особі представника Ю. Побережської надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, рішення просили ухвалити на розсуд суду з урахуванням житлових та майнових прав дитини.

Процесуальні дії
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 22 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в особі законного представника (матері) ОСОБА_2 до Приватного Акціонерного Товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», треті особи –Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Акціонерне товариство «ОТП БАНК» про стягнення страхового відшкодування, постановлено справу розглядати в порядку загально позовного провадження, призначено до підготовчого розгляду справи. 
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 23.10.2025 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 04 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини справи
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 позивач ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 03.02.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис 737 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьками записано ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .
Відповідно до укладеного договору № НВПБ/27 № А 494839 від 07.11.2016 року, ОСОБА_3 застрахував у АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) застрахував своє життя на випадок смерті застрахованої особи внаслідок нещасного випадку; стійка втрата працездатності з встановленням: 1 групи інвалідності: або ІІ групи інвалідності внаслідок нещасних випадків. Умовами сплати страхової премії відбувається одноразово у розмірі 607842,63 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 10.12.2024 р. виданого першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис 15116.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 62 від 28.11.2024 р. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті АДРЕСА_2 , причиною смерті ОСОБА_3 зазначено: токсична дія оксиду вуглецю, випадкове отруєння та дія інших газів та випарів. Смерть настала внаслідок токсичної дії оксиду вуглецю.
Згідно сповіщення сім`ї № 406, виданого ІНФОРМАЦІЯ_6 від 17.12.2024 року - смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок токсичної дії вуглецю та інших газів у с. Підлиман Ізюмського району Харківської області та була пов`язана з виконанням службових обов`язків у зоні проведення бойових дій.
Листом від 21.02.2025 року вих. № 03634/7125/ТС АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) ОСОБА_8 повідомлено, що Відповідно до п. 7.1. Частини 1 Договору страховим ризиком за цим Договором є смерть. Надане Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 від 10.12.2024 року підтверджує, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно з п.19.5. частини 2 Договору місце дії Договору - у межах якої Страховик здійснює страхування за Договором, а саме територія, на якої може виникнути подія, що у подальшому може бути кваліфікована як страховий ризик, за виключенням зон військових конфліктів. За даними Сповіщення сім і № 406, виданого " ІНФОРМАЦІЯ_6 " від 17.12.2024 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок токсичної дії вуглецю, випадкове отруєння та дії інших газів та випарів в с. Підлиман Ізюмського району Харківської області. Смерть пов`язана із виконанням службових обов`язків у зоні проведення бойових дій. Таким чином, дія Договору страхування не розповсюджуються на події, які відбулись у зоні військового конфлікту з російською федерацією - а саме зоні проведення бойових дій - с. Підлиман Ізюмського району Харківської області. На підставі вищевикладеного і відповідно п. 19.5. Договору та ст. 104 Закону України «Про страхування», ст. 991 Цивільного Кодексу України AT «СГ «ТАС» (приватне) не має правових підстав для виплати страхового відшкодування та відмовляє у виплаті в повному обсязі.
Страховим актом АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) № 01971/42/725 від 21.02.2025 смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 не визнано страховим випадком.
19.03.2025 на адресу AT «СГ «ТАС» (приватне) адвокатом Федосенко Н. було направлено претензію щодо відмови у виплаті відшкодування за договором добровільного Страхування № 19/03-25 із вимогою переглянути відмову та ухвалити рішення про здійснення виплати відповідно до умов договору страхування.
Листом № 01042/0125/ТС від 17.04.2025 р. AT «СГ «ТАС» (приватне) повідомив про результати розгляду претензії, поданої адвокатом Федосенко Н.В. в інтересах ОСОБА_2 , щодо неправомірної відмови у виплаті страхового відшкодування за договором добровільного страхування від нещасних випадків позичальника банку НВПБ/27 № А 494839 від 10.11.2016 року. У листі страховик зазначив, що відносини між ОСОБА_3 , як застрахованою особою та Страховиком AT «СГ «ТАС» (приватне) регулюються відповідно до Договору добровільного страхування від нещасних випадків позичальника банка НВПБ/27 № А 494839 від 10.11.2016 р., «Правил добровільного медичного страхування», «Правил страхування від нещасних випадків» (далі - Правила), Закону України «Про страхування», Цивільного Кодексу України (далі - ЦКУ). Відповідно до ч. 59 ст. 1. Закону України “ Про страхування” страховим випадком визначається подія, передбачена Договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок Страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) Страхувальнику, Застрахованій або іншій третій особі. Частиною 1 ст. 990 ЦКУ, та ч. 2 п. 3 ст. 102 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування. Згідно з пунктом 7.1 частини 1 Договору, страховим ризиком визнається смерть застрахованої особи. Надане Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 10.12.2024 року підтверджує факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно з п.19.5. частини 2 Договору місце дії Договору - у межах якої Страховик здійснює страхування за Договором, а саме територія, на якої може виникнути подія, що у подальшому може бути кваліфікована як страховий ризик , за виключенням зон військових конфліктів. Разом з тим, повідомляємо, що відповідно до пункту 19.5 частини 2 Договору добровільного страхування від нещасних випадків, дія договору не поширюється на страхові випадки, що виникли у зонах військових конфліктів. За даними Сповіщення сім`ї № 406, виданого " ІНФОРМАЦІЯ_6 " від 17.12.2024. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок токсичної дії вуглецю, випадкове отруєння та дії інших газів та випарів в с. Підлиман Ізюмського району Харківської області. Смерть пов`язана із виконанням службових обов`язків у зоні проведення бойових дій. Таким чином, навіть при відсутності офіційного статусу території на момент події як такої, що входить до переліку бойових зон, факт безпосереднього службового перебування в зоні бойових дій згідно з довідкою державної військової установи є достатньою підставою для кваліфікації події як такої, що відбулася в зоні військового конфлікту, з відповідним застосуванням виключення. Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, рішення про відмову виплати страхового відшкодування прийнято правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства України, а у Юридичного департаменту АТ «СГ «ТАС» (приватне) немає правових підстав для його перегляду.
Крім того стороною позивача зазначено, що після смерті застрахованої особи ОСОБА_3 залишилася непогашена кредитна заборгованість за договором кредиту з банком, тому законним представником позивачем, дружиною померлого, кредитні зобов`язання були повністю виконані.
Так, з листа АТ «ОПТ БАНК» № б/ н від 09.04.2025, та довідки від 24.06.2025 вбачається, що у зв`язку з погашенням заборгованості клієнта ОСОБА_3 по Кредитному договору № МL-701/1016/2007 від 27 листопада 2007р. АТ „ОТП Банк" просить зняти заборону відчуження та здійснити державну реєстрацію припинення обтяження та припинення іпотеки у зв`язку з припиненням дії Договору іпотеки, що накладені відповідно до Договору іпотеки (майнової поруки) № РМL-701/1016/2007 від 27 листопада 2007р., посвідченого приватним нотаріусом Васіковою Л.Є. Харківського міського нотаріального округу 27 серпня 2007р., за реєстровим № 12448, з нерухомого майна, квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_3 та ОСОБА_9 . АТ «ОТП Банк» не заперечує проти здійснення державної реєстрації припинення обтяження та припинення іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримання Витягів, ОСОБА_3 паспорт № НОМЕР_4 , виданий 1235, 19.04.2021 р., податковий номер НОМЕР_5 . Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (надалі - «Банк») є правонаступником усіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна». Банк був створений у формі акціонерного товариства закритого типу на підставі Договору про створення та діяльність акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна» від 13 листопада 1997 року та рішення Установчих зборів Банку від 28 листопада 1997 року та зареєстрований Національним банком України 2 березня 1998 року (Реєстраційний номер 273). Згідно з рішенням позачергових Загальних Зборів Акціонерів від 9 жовтня 2006 року (Протокол Хе40) Банк змінив свою назву з Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна» на Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк». На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року Х° 514-УІ та у відповідності з рішенням Загальних зборів акціонерів Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк». Незважаючи на зміну найменування, усі зобов`язання ЗАТ «ОТП Банк» залишаються діючими відповідно до чинного законодавства України.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тельпіс Ольгою Вікторівною, зареєстрованого в реєстрі № 749 від 06.06.2025 - спадкоємцями зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , 1975 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є: його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 - на 1/2 (одну другу) частку у спадщині, з урахуванням 1/4 (однієї четвертої-) частки у спадщині, від якої відмовилась дружина спадкодавця ОСОБА_2 ; його донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , яка зареєстрована: АДРЕСА_4 - на 1/2 (одну другу) частку у спадщині, з урахуванням 1/4 (однієї четвертої") частки у спадщині, від якої відмовилась мати спадкодавця ОСОБА_10 .
Згідно повідомлення Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Тельпіс Ольги Вікторівни від 25.06.2025 № 77/02-14 - згідно заведеної у провадженні приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу, Тельпіс О.В., Спадкової справи за №10/2025 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , коло спадкоємців є таким: малолітня донька померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину згідно ст.1268 ЦК України, та - донька померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк; окрім них, інших спадкоємців, прийнявших спадщину, по Спадковій справі після смерті ОСОБА_3 , не вбачається.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 69 п. 1 ст. 1 Закону України від 18 листопада 2021 року № 1909-ІХ «Про страхування» (далі – Закон № 1909) страхування – правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством..
Згідно із п.п. 59 п. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства;.
Відповідно до частини першої статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року в справі № 465/5980/17 (провадження № 61-1178св20)).
Згідно із частинами першою, третьою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду) (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18)).
Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. 
Згідно ч. 4 ст. 89 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.
Відповідно до ч. 3-6 ст. 93Закону України «Про страхування» при укладенні договору страхування, за яким страхуються ризики, пов`язані із страхуванням життя та здоров`я, страховик має право призначити медичне обстеження застрахованої особи з метою оцінки фактичного стану здоров`я такої особи, якщо такий огляд передбачено загальними умовами страхового продукту. Страховик має право вимагати проходження медичного обстеження застрахованою особою в закладі охорони здоров`я, визначеному таким страховиком, виключно у разі оплати страховиком всіх прямих та супутніх витрат, пов`язаних з таким обстеженням. Нормативно-правовими актами Регулятора можуть встановлюватися вимоги до переліку страхових ризиків залежно від класу страхування, які зазначаються в договорі страхування, у тому числі для договорів страхування, обов`язковість укладення яких визначена законом. Договір страхування має містити вичерпний перелік винятків із страхових випадків та обмеження страхування, на які не поширюється дія страхового захисту за договором страхування, якщо інше не передбачено законом. Винятки із страхових випадків та обмеження страхування викладаються зрозумілою для страхувальника мовою, не повинні містити суперечностей та допускати неоднозначне тлумачення змісту. Страхове покриття за конкретним договором страхування включає сукупність страхових ризиків, на випадок настання яких здійснюється страхування, об`єкт страхування, строк дії, грошовий еквівалент страхового захисту, а також територію дії 
Згідно ст. 92 Закону України «Про страхування» - 1) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк; 2) у разі настання страхового випадку відшкодувати витрати, понесені страхувальником для запобігання настанню страхового випадку та зменшення наслідків страхового випадку, якщо це передбачено умовами договору страхування; 3) забезпечувати збереження інформації, що становить таємницю страхування, з урахуванням вимог цього Закону. Договором страхування або законом можуть бути передбачені також інші обов`язки страховика.
Положеннями ч. 1-3 статті 91 Закону України «Про страхування» визначені обов`язки страхувальника, а саме страхувальник зобов`язаний: 1) сплачувати страхову премію у порядку та строки, встановлені договором страхування; 2) протягом строку дії договору страхування повідомляти страховика про будь-яку зміну обставин, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику (визначення ймовірності та вірогідності настання страхового випадку та розміру можливих збитків), та/або інших обставин, що впливають на розмір страхової премії за договором страхування; 3) інформувати страховика про настання події, що має ознаки страхового випадку, у порядку та строки, визначені договором страхування; 4) вживати заходів для запобігання настанню страхового випадку та зменшення наслідків страхового випадку; 5) вживати заходів для забезпечення страховику можливості скористатися правом вимоги до особи, винної у заподіянні збитків, надавати страховику всі необхідні документи та повідомляти інформацію, необхідну для реалізації страховиком права вимоги до винних осіб, що спричинили настання страхового випадку. Договором страхування або законом можуть бути передбачені також інші обов`язки страхувальника. При укладенні договору страхування щодо страхування ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та/або пенсійним забезпеченням, страхувальник зобов`язаний повідомити страховику про наявність страхового інтересу, у тому числі стосовно застрахованої особи та/або вигодонабувача (в разі визначення такої особи у договорі страхування).
Відповідно до частини 3 статті 102 Закону України «Про страхування» у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта).
Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним (стаття 981 ЦК України).
Відповідно до статті 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Згідно ч. 4 ст. 102 Закону України «Про страхування» у разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства.
Відповідно до ч. 59 ст. 1. Закону України «Про страхування» страховим випадком визначається подія, передбачена Договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок Страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) Страхувальнику, Застрахованій або іншій третій особі.
Частиною 1 ст. 990 ЦК України, та ч. 2 п. 3 ст. 102 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування.
Судом встановлено, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався і діє на час розгляду справи судом.
Також судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № НВПБ/27 № А 494839 від 07.11.2016 року, ОСОБА_3 застрахував у АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) своє життя на випадок смерті застрахованої особи внаслідок нещасного випадку; стійка втрата працездатності з встановленням: 1 групи інвалідності: або ІІ групи інвалідності внаслідок нещасних випадків. Умовами сплати страхової премії відбувається одноразово у розмірі 607842,63 грн.
Відповідно до п. 7.1. Частини 1 Договору страховим ризиком за цим Договором є смерть.
Згідно з п.19.5. частини 2 Договору місце дії Договору - у межах якої Страховик здійснює страхування за Договором, а саме територія, на якої може виникнути подія, що у подальшому може бути кваліфікована як страховий ризик , за виключенням зон військових конфліктів.
Умовами укладеного договору страхування, сторонами були визначені виключення за яких страхове відшкодування страхувальником не проводиться, за виключенням зон військових конфліктів.
За даними сповіщення сім`ї № 406, виданого ІНФОРМАЦІЯ_6 від 17.12.2024 - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок токсичної дії вуглецю, випадкове отруєння та дії інших газів та випарів в с. Підлиман Ізюмського району Харківської області. Смерть пов`язана із виконанням службових обов`язків у зоні проведення бойових дій.
Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджених Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 - с. Підлиман Ізюмського району Харківської області відноситься до Борівської селищної територіальної громади Харківської області та з 01.07.2023 по теперішній час є територією, на якій ведуться бойові дії.
Отже судом встановлено та не оспорюється сторонами, що смерть ОСОБА_3 настала внаслідок подій, які мали місце безпосередньо у зоні проведення бойових дій під час виконання ним службових обов`язків. Зона проведення бойових дій повністю підпадає під визначення «зони військового конфлікту» в розумінні умов Договору та загальноприйнятих норм права.
Оскільки умови п. 19.5 Договору виключають зони військових конфліктів із території дії договору, смерть застрахованої особи в такій зоні є належною, погодженою сторонами при укладенні договору підставою для відмови у виплаті.
Суд приходить до висновку, що оскільки обставини смерті ОСОБА_3 відбулись у період ведення в регіоні бойових дій, цей випадок не є страховим випадкам в розумінні умов укладеного між сторонами договору. Обставини укладення між сторонами договору, погодження його умов визнаються сторонами у справі, його дійсність не оспорювалась, а отже він є правомірним. У зв`язку з цим, укладений між сторонами договір є обов`язковий до виконання обома його сторонами, а відтак страховик обґрунтовано на цій підставі відмовив у здійсненні страхової виплати.
Вказане узгоджується з висновками Верховного суду (постанова № 757/220/23, провадження № 61-3178св24).
На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що відмова Приватного Акціонерного Товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 , в особі законного представника (матері) ОСОБА_2 є обґрунтованою та відповідає вимогам чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в особі законного представника (матері) ОСОБА_2 до Приватного Акціонерного Товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», треті особи –Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Акціонерне товариство «ОТП БАНК», ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення страхового відшкодування - відмовити.
Судові витрати віднести за рахунок держави. 
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Законний представник позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», код ЄДРПОУ 30115243, , 03117, м. Київ, проспект Берестейський, 65
Треті особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 55, код ЄДРПОУ 26489104
Акціонерне товариство «ОТП БАНК», 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, код ЄДРПОУ 21685166.
Повний текст судового рішення складено 25.05.2026 року. 

Головуючий суддя -