Справа № 192/924/25 
Провадження № 2-о/192/7/26 
РІШЕННЯ
Іменем України

29 травня 2026 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Ковальчук Н.В., 
за участю:
секретаря судового засідання Кулак А.М.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника – адвоката Хоменка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Дніпровського району Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, просить встановити юридичний факт постійного проживання його на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Заява обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Новокодацькому районі міста Дніпра (тоді - Ленінський район міста Дніпропетровська). Починаючи з липня 1993 року, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . З моменту народження увесь час проживає виключно на території України. У нього був паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , виданий 29.01.1976 Ленінським РВВС міста Дніпропетровська, проте у 2020 році він його втратив. При цьому, з повідомленням про втрату паспорта у відповідні органи він не звертався, паспорт громадянина України не оформив, а тому на даний час у нього відсутні документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. Наразі бажає оформити паспорт громадянина України. 
13.02.2025 з метою видачі паспорта громадянина України ОСОБА_1 звернувся до Відділу № 2 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області (оскільки юрисдикція цього відділу поширюється на мешканців Солонянського району Дніпропетровської області). 19.02.2025 отримав відповідь, у якій йому рекомендовано звернутися до суду задля отримання судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.
11.03.2025 через свого представника адвоката Олега Хоменка Ровенський А.Ю. звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради для отримання відомостей про своє зареєстроване місце проживання станом на 24 серпня 1991 року. 14.03.2025 вони отримали відповідь № 5/5-69 від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у якій підтверджено його зареєстроване місце проживання у період з 11.09.1979 по 06.07.1993 за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто станом на 24 серпня 1991 року я мав постійне місце проживання в Україні.
ОСОБА_1 також посилається на те, що щодо нього було винесено вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області у справі № 192/833/20 від 03.08.2020 року, у якому зазначено: «... ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровськ, мешкає без реєстрації в АДРЕСА_3 , не працевлаштований, має середню освіту, одружений, громадянин України, не військовозобов?язаний, раніше не судимий».
Відповідно до правової позиції Верховного суду, яка висвітлена у справі № 400/4063/22: «95. Колегія суддів зазначає, що преюдиція - це обов`язковість обставин, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені обставини не підлягають доказуванню».
Як наслідок, вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області у справі № 192/833/20 має преюдиційне значення для цієї справи, оскільки вирок набрав законної сили.
Також йому було вручено виконавчий лист у справі № 192/335/21 Солонянського районного суду Дніпропетровської області, виданий 13.08.2021, де вказана його фактична адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .
Реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991, або станом на 13.11.1991, який має юридичне значення.
Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.
Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України від 08 жовтня 1991 року № 1636-XII «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).
Встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року має для заявника юридичне значення, оскільки таке рішення суду необхідне для отримання паспорту громадянина України. Встановлення цього факту є підставою для оформлення належності до громадянства України.
Від заінтересованої особи – Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до суду надійшли письмові пояснення, у яких Головне управління просить прийняти рішення згідно з чинним законодавством на розсуд суду, посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до Відділу № 2 у м. Дніпрі ГУДМС в Дніпропетровській області з приводу оформлення паспорта громадянина України по втраті паспорта колишнього СРСР (зразка 1974 року) та отримано інформацію щодо необхідності надання судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року (лист від 19.02.2025 року за № P-6/6/1211- 25/1211/1914-25).
У поясненнях зазначається, що питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.
Представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання, призначене на 19 травня 2026 року, не прибув, причини неявки не повідомив, судова повістка була направлена до електронного кабінету в Електронному суді.
Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали з викладених у ній підстав.
Заслухавши учасників справи, дослідивши надані суду докази, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Дніпропетровську Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 9).
За інформацією Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 11.09.1979 по 06.07.1993 (а.с. 28).
Згідно з домовою книгою Микільської сільської ради (розпочата 24.07.1993, закінчена 19.09.2000) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув з міста Дніпропетровська на місце проживання, паспорт виданий російською мовою « ОСОБА_2 -ка НОМЕР_1 », місце роботи – колгосп «Прогресс».
Згідно з листом Відділу № 7 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області, датованим 14.02.2025, паспорт громадянина України колишнього СРСР серії НОМЕР_1 виданий на ім`я «гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 
Факт видання паспорта серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 підтверджується також витягом з Книги обліку надходження паспортів та видачі їх громадянам.
За змістом довідки від 12.04.2018 № 165, виданої виконавчим комітетом Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з донькою – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та чоловіком – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають у буд. АДРЕСА_3 без паспортної реєстрації (а.с. 29).
03 серпня 2020 року ОСОБА_1 був засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 246 КК України (а.с. 14). Як вбачається з вироку суду, на час ухвалення вироку він мешкав без реєстрації у АДРЕСА_3 .
13 серпня 2021 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист за рішенням суду від 06 липня 2021 року у справі № 192/335/21 за позовом Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі позивача Солонянської селищної ради до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (а.с. 19).
Згідно з актом підтвердження фактичного місця проживання (вих. № 148 від 17.12.2025) складеного старостою Микільського старостинського округу Юрковою І., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Також в акті вказано, що зі слів ОСОБА_1 він постійно проживає на території Микільського старостинського округу за вказаною адресою з квітня 1993 року по теперішній час. Цей факт підтвердили сусіди (мешканці села Звонецьке).
Як вбачається з військового квитка серії НОМЕР_3 , цей військовий квиток виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13 січня 1987 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , та згідно з ним ОСОБА_1 був поставлений на облік ІНФОРМАЦІЯ_7 09 січня 1987 року, знятий з обліку Бабушкінським РВК 22 червня 1993 року та поставлений на облік Нікопольською сільською радою 02 вересня 1993 року.
Допитаний як свідок, ОСОБА_1 показав, що раніше він жив у місті Дніпропетровську, потім переїхав у село Звонецьке на Дніпрі, працював, десь у 2000 році загубив паспорт, який отримав при ОСОБА_5 . Паспорт громадянина України не отримував, у селі такої потреби не було. Все життя прожив в Україні, за межі України не виїжджав. Найдальше, де їздив, це міста Гайсин та Київ. 
Таким чином, на підставі вказаних доказів суд доходить висновку, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону.
Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.
Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - із 13 листопада 1991 року (частина друга статті 3 Закону України «Про громадянство України»).
Згідно з п. 9 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 (у редакції Указу Президента України від 11 лютого 2026 року № 110/2026), для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має в паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:
а) заяву про встановлення належності до громадянства України;
б) паспорт громадянина колишнього СРСР. У разі втрати паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка про перебування особи в громадянстві колишнього СРСР станом на 24 серпня 1991 року, оформлена територіальним підрозділом Державної міграційної служби України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);
в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.
З урахуванням встановлених судом обставин, які підтверджуються вказаними доказами, суд доходить висновку, що заявником доведено факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, та з огляду на те, що встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки є підставою для оформлення належності до громадянства України, то суд його заяву задовольняє. 
Керуючись ст.ст. 263 - 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про учасників справи:
Учасники справи:
заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 ;
заінтересована особа: 
Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. В. Липинського, 7, код ЄДРПОУ 37806243.
Повне рішення складене 24 червня 2026 року.

Суддя Н. В. Ковальчук