ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року 
м. Київ
cправа № 908/1390/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Картере В.І.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.02.2026
та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.01.2026
у справі № 908/1390/19
за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019, постанови Господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 у справі №908/1390/19,
кредитори: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13",
2) Головне управління ДПС у Запорізькій області,
3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ",
4) Товариство з обмеженою відповідальністю "СІТІ ЛПГ", 
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" 
про банкрутство.
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" (далі - ТОВ "Мегаполіс ДКС", боржник), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відкрито процедуру санації ТОВ "Мегаполіс ДКС", керуючим санацією призначено директора боржника - ОСОБА_1 , розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Бандуру Івана Васильовича.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 припинено процедуру санації ТОВ "Мегаполіс ДКС", визнано ТОВ "Мегаполіс ДКС" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Бандуру Івана Васильовича.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.03.2025 ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Овсієнко Аллу Вікторівну.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.04.2026 відсторонено арбітражного керуючого Овсієнко А.В. від виконання обов`язків ліквідатора у справі №908/1390/19 про банкрутство ТОВ "Мегаполіс ДКС", ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Загороднього О. М.

Центральний апеляційний господарський суд постановою від 29.04.2026 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.04.2026 у справі №908/1390/19 скасував, ухвалити нове рішення про залишення без розгляду клопотання ОСОБА_1 про відсторонення арбітражного керуючого Овсієнко А.В. від виконання обов`язків ліквідатора у справі №908/1390/19 про банкрутство ТОВ "Мегаполіс ДКС".

Таким чином, з моменту ухвалення апеляційним судом постанови від 29.04.2026 повноваження ліквідатора ТОВ "Мегаполіс ДКС" здійснює арбітражний керуючий Овсієнко А.В.

25.11.2025 до Господарського суду Запорізької області через систему "Електронний суд" надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019 та постанови Господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 у справі № 908/1390/19. 

Як на підставу для перегляду заявник посилається на те, що він, як єдиний учасник банкрута дізнався про остаточне рішення - постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025 у справі № 908/1390/19, з якої, на його думку, випливають наступні висновки: 
- справа про банкрутство ТОВ "Мегаполіс ДКС" була порушена незаконно ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019 - за вимогами кредитора ТОВ "Кур`єр Україна", грошові вимоги якого є нікчемними, що підтверджено постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025 у справі № 908/1390/19, за недійсним Договором поставки № 03/09-18 від 03.09.2018, укладеним між ТОВ "Мегаполіс ДКС" та ТОВ "Кур`єр Україна", що підтверджено постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025 по справі № 908/1390/19 (908/2964/21); 
- постанова Господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 року у справі № 908/1390/19, якою припинено процедуру санації ТОВ "Мегаполіс ДКС" та визнано ТОВ "Мегаполіс ДКС" банкрутом, є незаконною, оскільки визнання ТОВ "Мегаполіс ДКС" банкрутом було здійснено за клопотанням ТОВ "Мегатрейд 13", якому відмовлено у заміні сторони у процесуальному правонаступництві шляхом заміни первісного кредитора ТОВ "Кур`єр Україна" у справі № 908/1390/19, що остаточно підтверджено постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025 у справі №908/1390/19.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 13.01.2026 відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019, постанови Господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 у справі №908/1390/19.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.02.2026 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.01.2026 про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019, постанови Господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 залишено без змін.

Місцевий господарський суд, з яким погодився апеляційний господарський суд, виходив із того, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а є новими доказами обставин, які існували на час розгляду справи про банкрутство, та не впливають на правильність вирішення справи, не змінюють змісту прийнятого у справі судового рішення.

Суди встановили, що постанова Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025, якою залишено в силі ухвалу про відхилення вимог ТОВ "Кур`єр Україна" та заміну кредитора, не впливає на законність ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, про перегляд якої за нововиявленими обставинами просить ОСОБА_1 , оскільки ці рішення не мають причинно-наслідкового зв`язку у порядку, передбаченому пунктом 3 частини 2 статті 320 ГПК України.
Крім того суди зазначили, що на час звернення до суду із заявою про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 не є учасником провадження у справі про банкрутство ТОВ "Мегаполіс ДКС" у розумінні норм Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з чим дійшли висновку про відсутність у ОСОБА_1 повноважень на звернення до суду із заявою про перегляд постановлених у справі про банкрутство судових рішень за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.01.2026 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.02.2026 у справі №908/1390/19, в якій просить суд скасувати оскаржувані судові рішення; справу за заявою ОСОБА_1 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вважає, що господарські суду першої та апеляційної інстанції прийняли незаконні та необґрунтовані рішення в частині відмови в прийняті заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, які не відповідають діючому матеріальному та процесуальному законодавству.

Скаржник зазначає, що справа про банкрутство ТОВ "Мегаполіс ДКС" була порушена за вимогами кредитора ТОВ "Кур`єр Україна", грошові вимоги якого є нікчемними, що підтверджено остаточно постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025 у справі №908/1390/19 за недійсним договором поставки № 03/09-18 від 03.09.2018, укладеним між ТОВ "Мегаполіс ДКС" та ТОВ "Кур`єр Україна", що підтверджено постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025 по справі №908/1390/19(908/2964/21).

Постанова Господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 у справі №908/1390/19, якою припинено процедуру санації ТОВ "Мегаполіс ДКС", визнано ТОВ "Мегаполіс ДКС" банкрутом - є незаконною, оскільки визнання ТОВ "Мегаполіс ДКС" банкрутом було здійснено за клопотанням ТОВ "Мегатрейд 13", якому відмовлено у заміні сторони у процесуальному правонаступництві шляхом заміни первісного кредитора ТОВ "Кур`єр Україна" у справі № 908/1390/19, що остаточно підтверджено постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025 по справі №908/1390/19.

За доводами скаржника, не врахування вказаних обставини господарськими судами першої та апеляційної інстанції при прийняті оскаржуваних судових рішень, свідчить про неправильне застосували положення статей 320, 322,323 ГПК України.

Крім того, на переконання скаржника, висновок судів про відсутність у ОСОБА_1 повноважень на звернення до суду із заявою про перегляд постановлених у справі про банкрутство судових рішень за нововиявленими обставинами, оскільки суд не вирішував питання про його права, свободи, інтереси чи обов`язки, суперечить діючому законодавству з питань банкрутства.

Доводи інших учасників справи 

У відзиві на касаційну скаргу ліквідатор боржника ТОВ "Мегаполіс ДКС" арбітражний керуючий Овсієнко А.В. заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість, просить оскаржувані ухвалу та постанову судів першої та апеляційної інстанції залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

ТОВ "Альянс ВВ", кредитор у справі про банкрутство ТОВ "Мегаполіс ДКС", подало відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 та заперечує проти її задоволення. На переконання кредитора, касаційна скарга має сукупність невиправних процесуально-правових дефектів, кожен з яких самостійно та достатньо обумовлює неможливість її задоволення. Поряд з цим, оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими по суті, а доводи скаржника не свідчать про неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 

Об`єктом касаційного перегляду в цій справі є судове рішення, ухвалене за результатом розгляду заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами.

Надаючи оцінку доводам скаржника та відповідності судових рішень місцевого та апеляційного господарського судів положенням процесуального та матеріального права, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до частини першої статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами встановлені частиною другою статті 320 ГПК України, а саме, 
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Тобто, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином нововиявленими обставинами є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. 

Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Визначена чинним ГПК України процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами передбачає процесуальні обмеження, які полягають у тому, що суд переглядає раніше прийняте рішення в межах, в яких нововиявлені обставини впливають на його суть; суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина п`ята статті 320 ГПК України).

У частині четвертій статті 320 ГПК України визначено перелік підстав, які виключають можливість перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, зокрема передбачено, що не є підставою для перегляду: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 320 ГПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться у статтях 321, 322 ГПК України.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що підстави повинні виникнути після ухвалення рішення у справі (істотні обставини стали відомі стороні після ухвалення рішення, скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення іншого рішення).

Таким чином, судове рішення не може переглядатись за нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 320 ГПК України, відсутні.
Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, 25.11.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019 та постанови Господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 року по справі №908/1390/19. 

У заяві про перегляд за нововиявленими обставинами заявник стверджує, що справа № 908/1390/19 про банкрутство ТОВ "Мегаполіс ДКС" була порушена незаконно, в обґрунтування посилається на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2025, якою залишено в силі ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.04.2025, якою скасовано ухвали суду першої інстанції від д 15.08.2019 та від 05.08.2021, відхилено кредиторські вимоги ТОВ "Кур`єр Україна" до боржника та відмовлено ТОВ "Мегаполіс ДКС" у заміні сторони у процесуальному правонаступництві.

Підставами для прийняття зазначених рішень слугувала постанова Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі №908/1390/19(908/2964/21), якою визнаний недійсним Договір поставки № 03/09-18 від 03.09.2018, укладений між ТОВ "Мегаполіс ДКС" та ТОВ "Кур`єр Україна"; визнаний недійсним Договір про зміну кредитора (відступлення права вимоги) б/н від 12.04.2021, укладений між ТОВ "Кур`єр Україна" та ТОВ "Мегатрейд 13".

Розглянувши заяву ОСОБА_1 суди встановили, що на момент відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Мегаполіс ДКС" ОСОБА_1 був одночасно керівником та єдиним учасником боржника. Саме ОСОБА_1 в статусі директора ТОВ "Мегаполіс ДКС" було підписано та подано до Господарського суду Запорізької області заяву боржника про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Мегаполіс ДКС" з метою проведення процедури санації до подання кредиторами заяви про порушення справи про банкрутство.

Ухвала Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Мегаполіс ДКС" ґрунтувалась не на ухвалі про визнання ТОВ "Кур`єр Україна" конкурсним кредитором (яка була прийнята значно пізніше - 15.08.2019), а на заяві самого боржника від 04.06.2019, поданій директором ОСОБА_1 в порядку статті 94 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (чинного на дату звернення).

Постанови Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі № 908/1390/19 (908/2964/21) та від 30.09.2025 у справі № 908/1390/19, на які посилається скаржник, не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 320 ГПК України. Вони є новими доказами обставин, які існували на час розгляду справи про банкрутство, а не самими нововиявленими обставинами. 

Так, постанова від 18.03.2025 визнала недійсним договір поставки № 03/09-18 від 03.09.2018, тобто констатувала ваду, яка існувала з моменту укладення договору; а постанова від 30.09.2025 - підтвердила процесуальні наслідки цього (відхилення вимог ТОВ "Кур`єр Україна" та відмову у заміні кредитора на ТОВ "Мегатрейд 13"). 

Скасування цими рішеннями ухвал про визнання ТОВ "Кур`єр Україна" конкурсним кредитором та про процесуальну заміну кредитора на ТОВ "Мегатрейд 13" не впливає на законність ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, про перегляд якої за нововиявленими обставинами просить ОСОБА_1 , оскільки ці рішення не мають причинно-наслідкового зв`язку у порядку, передбаченому пунктом 3 частини 2 статті 320 ГПК України.

Адже, як було зазначено вище, ухвала від 25.06.2019 про відкриття провадження у справі про банкрутство ґрунтувалася не на ухвалі про визнання ТОВ "Кур`єр Україна" конкурсним кредитором (яка була прийнята пізніше - 15.08.2019), а на поданій заяві боржника та плані санації. 

Аналогічно, постанова Господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 про визнання ТОВ "Мегаполіс ДКС" банкрутом ґрунтувалась на загальній неплатоспроможності боржника, неможливості погасити кредиторську заборгованість та відсутності погодженого плану санації, а не лише на вимогах окремого кредитора ТОВ "Кур`єр Україна".

Відтак, як вірно зазначили суди, скасування ухвали про визнання ТОВ "Кур`єр Україна" конкурсним кредитором не впливає на законність ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Верховний Суд у постанові від 17.04.2025 у справі №910/4993/22(640/1990/20) сформулював правову позицію щодо розмежування понять "нововиявлена обставина" та "новий доказ". Верховний Суд зазначив, що подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не може відбуватися поза межами тієї справи, в якій розглядався спір по суті. Не належать до нововиявлених обставин нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи.

У даній справі ОСОБА_1 фактично просить переглянути ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство та постанову про визнання боржника банкрутом на підставі судових рішень, ухвалених в іншій справі щодо недійсності договору з одним із кредиторів боржника - ТОВ "Кур`єр Україна". Проте ці судові рішення лише підтверджують обставини, які існували на час розгляду справи про банкрутство і які були або повинні були бути відомі ОСОБА_1 як керівнику та учаснику боржника.

Відтак, судами при вирішенні питання про можливість відкриття провадження за нововиявленими обставинами обґрунтовано прийнято рішення про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень у справі про банкрутство ТОВ "Мегаполіс ДКС".

У касаційній скарзі заявник стверджує, що чинним процесуальним законодавством не передбачено такої форми процесуального рішення, як відмова у відкритті провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами. 

Згідно з частиною першою статті 323 ГПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді, колегії суддів, які визначаються в порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 323 ГПК України протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 322 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими чи виключними обставинами, про що постановляє відповідну ухвалу.

Системний аналіз статей 320, 322 та 323 ГПК України свідчить, що питання про відкриття провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вирішується судом шляхом постановлення ухвали - або про відкриття провадження, або про відмову у відкритті провадження. Іншого варіанту розвитку процесуальних подій закон не передбачає. Якщо заява не відповідає вимогам статті 322 ГПК України або відсутні підстави для перегляду, передбачені статтею 320 цього Кодексу, суд відмовляє у відкритті провадження. Саме така процесуальна поведінка суду відповідає принципам процесуальної економії та забезпечує захист прав інших учасників справи від необґрунтованих заяв і затягування процесу.

Вказана правова позиція підтверджується положення статті 287 ГПК України, в якій закріплено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 
1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 
2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, на підставі пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України у касаційному порядку підлягають оскарженню ухвали суду першої інстанції, вказані, зокрема, у пункті 21 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку (ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами).

Відтак, аргументи скаржника про неправильне застосування місцевим та апеляційним господарськими судами статей 323, 325 ГПК України в цій частині колегія суддів є помилковими.

Проаналізувавши доводи скаржника колегія суддів Верховного Суду зазначає, що висновки судів попередніх інстанцій ґрунтуються на правильному застосуванні положень статті 320 ГПК України та відповідають правовим позиціям, викладеним у цій постанові. Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень суду за нововиявленими обставинами, суди дослідили та надали належну правову оцінку обставинам, на які посилався заявник як на нововиявлені для підстави перегляду, встановили скрізь призму статті 320 ГПК України, що ці обставини не є нововиявленими та не впливають на правильність вирішення справи, не змінюють змісту прийнятого у справі судового рішення.

Ухвала Господарського суду Запорізької області від 13.01.2026 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 26.02.2026 не містять неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, зроблені судами висновки не суперечать правовим позиціям Верховного Суду у відповідній сфері правового регулювання.

Доводи скаржника про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень за результатами перегляду справи в касаційному порядку не знайшли свого підтвердження з мотивів, викладених у цій постанові.

Інші доводи скаржника фактично зводяться до незгоди з оцінкою доказів, наданою судами попередніх інстанцій, та спрямовані на їх переоцінку, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Колегія суддів касаційного господарського суду також вважає за необхідне відзначити, що у контексті вказаних обставин важливим є дотримання принципу правової визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (зокрема рішення у справі "Пономарьов проти України") одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті домогтися нового слухання справи та нового її вирішення. Принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення в питанні, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішувати у межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності та оперативності судового процесу.

У даній справі мова йде про ухвалу про відкриття провадження від 25.06.2019 та постанову про визнання банкрутом від 24.09.2019, які набрали законної сили майже сім років тому. На підставі цих судових рішень тривалий час здійснювалися процедури банкрутства, формувався реєстр вимог кредиторів, ліквідатором проводилися заходи з пошуку активів, аналізу фінансового стану боржника, оспорювання фраудаторних правочинів. Скасування ухвали, і тим більше за заявою тієї самої особи, яка її ініціювала, призведе до знищення усіх процесуальних результатів, досягнутих за майже сім років провадження у справі, та поставить під сумнів захищеність прав і законних інтересів усіх інших учасників справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із частиною третьою статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, Верховний Суд, діючи в межах повноважень, передбачених статтею 300 ГПК України, перевіривши у межах доводів касаційної скарги законність та обґрунтованість судових рішень, дійшов висновку, що висновки судів попередніх інстанцій є такими, що узгоджуються з вимогами статей 320, 236 ГПК України, підстави для зміни або скасування оскаржуваних ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції відсутні. Водночас аргументи касаційної скарги не спростовують правомірних висновків судів першої та апеляційної інстанції.

Судові витрати

Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 129, 300, 304, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.02.2026 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.01.2026 у справі №908/1390/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий К. Огороднік

Судді С. Жуков 

В. Картере