ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 335/8957/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Шлай А.В., Малиш Н.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вознесенівського  районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2025 року (суддя суду першої інстанції Калюжна В.В.), прийняте в порядку спрощенного позовного провадження в м. Запоріжжя, в адміністративній справі №335/8957/25 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
У С Т А Н О В И В :
11.09.2025 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5577065 від 26.08.2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову зазначив, що постановою серії ЕНА № 5577065 від 26.08.2025 року поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержантом поліції Романюком Т.В. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Зі змісту оскарженої постанови, 26 серпня 2025 року у м.Запоріжжі, площа Профспілок, 2, ОСОБА_1 керував ТЗ без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п.2.1. «г» ПДР України. Позивач вважає постанову незаконною та передчасною, оскільки поліцейським не враховані всі обставини справи, вважає, що керував автомобілем, який належить військовій частині, тому саме на її відповідних структурних підрозділах лежить обов`язок страхування цивільно – правової відповідальності. Зазначив, що матеріали справи не містять жодного та допустимого доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, тому звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Вознесенівького  районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2025 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції просить скасувати його та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову та посиланням на норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності».
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою серії ЕНА № 5577065 від 26.08.2025 року поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержантом поліції Романюком Т.В. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.
За змістом постанови серії ЕНА № 5577065 від 26.08.2025 року, «26 серпня 2025 року о 14:25:30 у м.Запоріжжі, площа Профспілок, 2 водій ОСОБА_1 керував ТЗ без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п.2.1. «г» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення (КУпАП)». 
Не погодившись з постановою у справі про адміністративне правопорушення позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про її скасування.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем здійснено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. 

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як, зокрема, про порушення безпеки дорожнього руху (ч. 1 ст. 126 КУпАП).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається, в тому числі, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У таких випадках на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.
Тож, постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Таким чином, співробітник поліції діяв в межах наданих повноважень та відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 3 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
За змістом ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно до п.п. «ґ» пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат “Зелена картка” (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування “Зелена картка”.
Відповідно до пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР.
Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною першою статті 126 КУпАП, за ознаками якої винесена постанова, передбачено такий склад адміністративного правопорушення, як керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
За загальними правилами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.
А саме: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КпАП України, відповідачем надано диск з відеозаписом, який містить інформацію щодо вчинення ДТП за участю позивача на транспортному засобі Volkswagen Amarok, н.з. НОМЕР_1 , відомості МТСБУ про відсутність страхового полісу.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції що відеозапис є належним та допустимим доказом, і у відповідності до ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення.
Також колегія суддів погоджується і з висновком суду першої інстанції що відсутність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо транспортного засобу Volkswagen Amarok, н.з. НОМЕР_1 станом на час керування автомобілем та скоєння ДТП за участю позивача і на час накладення адміністративного стягнення за ст. 126 КУпАП підтверджується витягом з бази МТСБУ, доданим до відзиву.
Також, факт керування позивачем транспортним засобом Volkswagen Amarok, н.з. НОМЕР_1 підтверджується долученим до відзиву відеозаписом та позивачем не оспорюється.
В свою чергу, відповідно до 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі :
ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Згідно п. 1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) у порядку, визначеному цим Законом.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанціїї залишив поза увагою ту обставину, що позивач не є суб`єктом даного правопорушення, оскільки він має статус учасника бойових дій (а.с.15), керував транспортним засобом який належить Міністерству оборони Укріїни на законих підставах, про що свідчить дорожній лист № 11767 (а.с.18-19), а тому є особою що звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. 
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення як підстави для прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Вознесенівького  районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2025 року в адміністративній справі № 335/8957/25 скасувати та прийняти нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову №1321 від 31.07.2024, винесену поліцейським 1 взводу 1 роти 2 бата Управління патрульної поліції в Запорізькій області сержантом поліції Романюком Тимофієм Володимировичем відносно ОСОБА_1 .
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Запорізькій області судовий збір у розмірі 1211.20 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш