ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" червня 2026 р. Справа № 910/16191/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Алданової С.О.
суддів: Шапрана В.В. 
Корсака В.А. 

секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.,
за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 про повернення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду
у справі № 910/16191/24 (суддя Котков О.В.)
за позовом ОСОБА_2 
до:
1. Міністерства юстиції України
2. Посадової особи Міністерства юстиції України ОСОБА_5
Анатоліївни
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:
1. Державний реєстратор Виконавчого комітету Южненської міської 
ради ОСОБА_6 
2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайський аграрій"
3. ОСОБА_3 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 
1. ОСОБА_1 
2. ОСОБА_4 
про визнання незаконним та скасування наказу, скасування державної реєстрації
та
за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 
до:
1. Міністерства юстиції України;
2. Посадової особи Міністерства юстиції України ОСОБА_5 
Анатоліївни
про визнання незаконним та скасування наказу, скасування державної реєстрації, 
ВСТАНОВИВ:
До Господарського суду міста Києва від ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , позивач) надійшла позовна заява до Міністерства юстиції України (надалі - Мін`юст, відповідач-1) та посадової особи Міністерства юстиції України ОСОБА_5 (в подальшому - ОСОБА_5., відповідач-2), в якій позивач просив суд: 
1) визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 11.07.2024 № 2083/5, яким задоволено скаргу ОСОБА_1 від 14.06.2024, і визнано вчиненою з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та анульовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 13.06.2024 № 1005531070026001776 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Южненської міської ради ОСОБА_6. щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайський аграрій";
2) скасувати державну реєстрацію скасування/анулювання, яка зареєстрована 11.07.2024 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису 1005539950027001776, що вчинена посадовою особою Міністерства юстиції України - ОСОБА_5. на виконання наказу Міністерства юстиції України від 11.07.2024 № 2083/5.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що оскаржуваний наказ від 11.07.2024 № 2083/5 є протиправним, прийнятим з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", яким відповідач-1 фактично вирішив спір про право у корпоративних правовідносинах, зокрема, щодо призначення позивача директором ТОВ "Дунайський аграрій". Також вказав, що відповідач-1 встановивши відсутність кворуму на загальних зборах учасників ТОВ "Дунайський аграрій" та неправомочності цих зборів, фактично взяв на себе функції суду, за відсутності у нього відповідних повноважень. Позивач не була залучена для розгляду скарги ОСОБА_1 (за результатами якої був прийнятий спірний наказ), у зв`язку з чим не мала можливості надати свої заперечення на скаргу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі № 910/16191/24. Цією ж ухвалою залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - державного реєстратора Виконавчого комітету Южненської міської ради ОСОБА_6 (далі - державний реєстратор ОСОБА_6., третя особа-1, на стороні позивача) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайський аграрій" (надалі - ТОВ "Дунайський аграрій", третя особа-2, на стороні позивача), а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (в тексті - ОСОБА_1 , третя особа-1, на стороні відповідача, заявник).
Також ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , третя особа-3, на стороні позивача), в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 (по тексту - ОСОБА_4 , третя особа-2, на стороні відповідача).
У подальшому до Господарського суду м. Києва звернулась ОСОБА_3 з позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору до: 1. Міністерства юстиції України; 2. Посадової особи Міністерства юстиції України ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування наказу, скасування державної реєстрації.
В обґрунтування свого позову третя особа з самостійними вимогами вказала, що Мін`юст, анулювавши спірним наказом від 11.07.2024 № 2083/5 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію № 1005539950027001776, порушив корпоративні права ОСОБА_3 , яка є учасником ТОВ "Дунайський аграрій", із часткою 70% розміру статутного капіталу. У той час, як корпоративні права ОСОБА_1 (скаржника) не були порушені анульованою Мін`юстом реєстраційною дією, оскільки ОСОБА_1 у разі незгоди з рішенням загальних зборів (протокол № 28/05/2024 від 28.05.2024) мав би оскаржити його у судовому порядку. Проте, Мін`юст під час прийняття спірного наказу фактично здійснив перевірку законності рішення загальних зборів учасників ТОВ "Дунайський аграрій", у зв`язку з чим вийшов за межі своїх повноважень.
У позові ОСОБА_3 просила суд:
1) визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 11.07.2024 № 2083/5, яким задоволено скаргу ОСОБА_1 від 14.06.2024, та визнано вчиненою з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та анульовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців» та громадських формувань реєстраційну дію від 13.06.2024 № 1005531070026001776 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Южненської міської ради ОСОБА_6. щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайський аграрій";
2) скасувати державну реєстрацію скасування/анулювання, яка зареєстрована 11.07.2024 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису 1005539950027001776, що вчинена посадовою особою Міністерства юстиції України - ОСОБА_5. на виконання наказу Міністерства юстиції України від 11.07.2024 № 2083/5.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2025 позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - ОСОБА_3 було прийнято до розгляду, позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору об`єднано в одне провадження з первісним позовом. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 у справі № 910/16191/24 в задоволенні первісного позову ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу, скасування державної реєстрації - відмовлено. У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування наказу, скасування державної реєстрації - відмовлено.
До Господарського суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в цій справі.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 у справі № 910/16191/24 повернуто без розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.
Як зазначено місцевим господарським судом, в порушення приписів ГПК України заявник не надав суду доказів направлення заяви про ухвалення додаткового рішення усім учасникам справи, оскільки вказана заява була направлена тільки Міністерству юстиції України та ТОВ «Дунайський Аграрій». За таких обставин, заявником не дотримані вимоги, що пред`являються до заяви про ухвалення додаткового рішення, а тому таку слід повернути заявнику без розгляду.
Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києві від 08.12.2025 у справі № 910/16191/24. Направити матеріали заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/16191/24 до Господарського суду міста Києва для продовження її розгляду по суті в порядку, передбаченому ст. 244 ГПК України.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.
Апелянт зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 про повернення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права, насамперед статей 170 та 244 ГПК України, а також суперечить сформованій практиці Верховного Суду, що призвело до незаконного обмеження права заявника на вирішення питання про розподіл судових витрат.
У наведеному скаржник наголошує, що стадія розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення є логічним продовженням розгляду справи по суті, а не стадією виконання судового рішення у розумінні статті 170 ГПК України. 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025, апеляційна скарга в справі № 910/16191/24 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Корсак В.А., Шапран В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 про повернення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду у справі № 910/16191/24. Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 про повернення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду у справі № 910/16191/24 призначено на 06.04.2026.
У судовому засіданні 06.04.2026 оголошено перерву до 01.06.2026. 
Представники апелянта, МЮ України, ТОВ "Дунайський аграрій" та ОСОБА_4 у судовому засіданні 01.06.2026 вимоги апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити. 
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив оскаржувану ухвалу - залишити без змін. 
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи останні були повідомлені належним чином, що підтверджується: поштовим повідомленням № R067144792022 про направлення ОСОБА_2 ухвали Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 про оголошення перерви у судовому засіданні на 01.06.2026 (а.с. 168 т. 7); довідкою від 07.05.2026 про доставку електронного документа до електронного кабінету ОСОБА_6 (а.с. 158 т. 7). 
При цьому, з даних «Трекінг відправлення» з офіційного сайту АТ «Укрпошта» вбачається, що станом на 29.04.2025 поштове відправлення № R067144792022 не було вручено ОСОБА_2 під час доставки (причина: закінчення встановленого терміну зберігання).
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом частини п`ятої якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно з положеннями частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та відносини між ними визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (надалі - Правила надання послуг поштового зв`язку).
Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на прості та реєстровані. Реєстровані поштові відправлення поділяються на відправлення без оголошеної цінності (рекомендовані) та відправлення з оголошеною цінністю. Рекомендовані (реєстровані) листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з повідомленням про їх вручення згідно із законодавством (пункти 8, 15 Правил надання послуг поштового зв`язку).
Адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу шляхом надсилання текстового повідомлення з використанням технічних засобів оператора поштового зв`язку, повідомленням, що підтримується засобами Інтернету, або повідомленням у паперовій формі за встановленою оператором поштового зв`язку формою (пункт 18 Правил надання послуг поштового зв`язку).
Для отримання поштових відправлень користувачі послуг поштового зв`язку повинні забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок», цих Правил (пункт 76 Правил надання послуг поштового зв`язку).
Рекомендовані поштові відправлення з позначкою «Судова повістка», адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання поштових відправлень, під розпис. У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду (пункт 83 Правил надання послуг поштового зв`язку).
Системний аналіз ст. 242 ГПК України, п.п. 15, 83, 91, 99, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, свідчить, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близька за змістом позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).
Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19).
За таких обставин, апеляційний господарський суд вжив належних та необхідних заходів для повідомлення ОСОБА_2 про дату, час та місце проведення судового засідання, направляючи рекомендованою кореспонденцією ухвалу суду за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. 
Також Північним апеляційним господарським судом враховано, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 про оголошення перерви у судовому засіданні на 01.06.2026 була оприлюднена 10.04.2026 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (адреса посилання: https://reyestr.court.gov.ua/Review/135511742), тобто усі учасники справи, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до реєстру, мали можливість ознайомитися зі змістом вказаної ухвали.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Разом з цим, застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989) (аналогічне застосування прецедентної практики Європейського суду з прав людини викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 908/98/18; від 13.09.2019 у справі № 904/4105/18).
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_2 було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, а неотримання поштової кореспонденції учасником справи не залежить від волевиявлення суду.
За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, враховуючи те, що явка ОСОБА_2 та ОСОБА_6 судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , яких належним чином повідомлено про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.
Також судова колегія вказує, що відзивів/письмових пояснень на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від інших учасників справи на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходило, що відповідно до частини 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.
Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників апелянта, МЮ України, ТОВ "Дунайський аграрій", ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених апелянтом доводів та вимог, виходячи з наступного. 
Як вже зазначалось, ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 у справі № 910/16191/24 повернуто без розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення. 
Згідно вимог частин 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При розгляді справи судом, учасники справи викладають свої вимоги, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях; заяви, клопотання подаються в письмовій або усній формі (частина 1, 2 статті 169 ГПК України).
За ч. 3 ст. 169 ГПК України заяви (клопотання) з процесуальних питань подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
Частиною 1 статті 244 ГПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно частин 2, 3 статті 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
З аналізу вищевикладеного вбачається, що надана до суду ОСОБА_1 заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених додаткових витрат є заявою з процесуальних питань, до якої відповідно до статті 170 ГПК України пред`являються вимоги щодо її форми та змісту.
Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.
Частиною 7 статті 42 ГПК України передбачено, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Частиною 9 статті 80 ГПК України встановлено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
З наведеного варто дійти висновку, що при поданні до суду заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених додаткових витрат, заявник зобов`язаний був надіслати таку заяву та додані до неї документи іншим учасникам у цій справі, оскільки подана ОСОБА_1 заява разом із доданими до неї доказами понесення витрат на правничу допомогу є складовими заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, а не подані окремо на підтвердження понесення таких витрат, та мають бути направлені іншим учасникам справи, що розглядається.
При цьому, належними доказами такого надсилання можуть бути, зокрема, поштові квитанції, описи вкладення, відомості з підсистеми «Електронний суд» про доставку документів до електронного кабінету учасника справи або інші допустимі докази вручення. 
Водночас, як встановлено з матеріалів справи, заявник не надав доказів надіслання копії заяви іншим учасникам справи: ОСОБА_3., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . 
Колегія суддів враховує, що Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 626/133/21 у постанові від 12 квітня 2023 року дійшов висновку, що докази понесення витрат на правничу допомогу є складовими заяви про ухвалення додаткового рішення у справі та до заяви підлягали застосуванню правила статті 183 ЦПК України та відповідні процесуальні наслідки у разі недотримання вимог процесуального закону щодо форми та порядку подання такої заяви.
Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2022 року в справі № 725/1301/21 (провадження № 61-20691св21) зазначив, що, встановивши порушення позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме ненаправлення позивачем на адреси інших учасників справи (відповідачів) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачів можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув без розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Аналогічна практика вирішення заяв про ухвалення додаткового рішення, до яких заявники не додали докази надіслання (ненадання) іншим учасникам такої заяви з доданими до неї додатками, сформована Верховним Судом і в ухвалах від 25 лютого 2021 року в справі № 906/977/19, від 01 вересня 2022 року в справі № 759/13013/14-ц (провадження № 61-14029св21), від 16 січня 2023 року в справі № 640/23065/14 (провадження № 61-1456ск21), від 02 лютого 2023 року в справі № 466/1403/20 (провадження № 61-10035св22), від 27 березня 2023 року в справі № 756/820/20 (провадження № 61-8952св22) на стадії касаційного розгляду справи.
Неповідомлення учасників судового процесу в справі про звернення з заявою порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, закріплені ч. 3 ст. 2 ГПК України та позбавляє останніх, заперечення або пояснення по суті поданої заяви.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Зважаючи на те, що заявником не виконано вищевказані вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених додаткових витрат, така, за висновками судової колегії, підлягала поверненню без розгляду на підставі частини 4 статті 170 ГПК України.
За вказаного, колегія суддів вважає вмотивованими висновки місцевого господарського суду про повернення відповідної заяви ОСОБА_1 без розгляду.
У свою чергу, беручи до уваги приписи ст.ст. 42, 80, 169, 170, 244 ГПК України в їх сукупності, колегією суддів критично оцінюються доводи апелянта щодо неправильного застосування судом І-ої інстанції норм процесуального права, зокрема статей 170 та 244 ГПК України.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 ГПК України).
Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За висновками судової колегії, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду 1-ої інстанції прийнята відповідно до вимог процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 про повернення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду в справі № 910/16191/24 без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін. 
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта ( ОСОБА_1 ).
Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, - 

УХВАЛИВ: 
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 про повернення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду в справі № 910/16191/24 - залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 у справі № 910/16191/24 про повернення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду - залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 . 
4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 18.06.2026. 

Головуючий суддя С.О. Алданова 

Судді В.В. Шапран

В.А. Корсак