ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 року   Справа № 903/534/23 (903/1097/25) 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуюча суддя Романюк Ю.Г., суддя Миханюк М.В. ,  суддя Саврій В.А. 

розглядаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" про ухвалення додаткового рішення у справі № 903/534/23 (903/1097/25) в межах розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рєалтрейд" на рішення Господарського суду Волинської області, ухвалене 02.02.2026 суддею Гарбарем І.О. у м. Луцьк (повний текст рішення складено 02.02.2026) 
у справі № 903/534/23 (903/1097/25) 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рєалтрейд"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІОН+"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Часопис Плюс"
до Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Фактор Плюс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонський хлібокомбінат"
про визнання договорів недійсними та визнання відсутнім права вимоги
(в межах справи № 903/534/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіон+" про банкрутство) 

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2026 апеляційну скаргу ТзОВ "Рєалтрейд" залишено без задоволення; Рішення Господарського суду Волинської області від 02.02.2026 у справі № 903/534/23 (903/1097/25) залишено без змін.
19.05.2026 від представника ТзОВ "Партнер Дістрібьюшн" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 903/534/23 (903/1097/25) щодо розподілу судових витрат з відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2026, серед іншого, призначено розгляд заяви ТзОВ "Партнер Дістрібьюшн" про ухвалення додаткового рішення у справі № 903/534/23 (903/1097/25) у строк до 29.05.2026 року включно - без повідомлення учасників справи, а також запропоновано учасникам провадження у строк до 26.05.2026 надати свої заперечення щодо заяви ТзОВ "Партнер Дістрібьюшн" про ухвалення додаткового рішення у справі № 903/534/23 (903/1097/25).
25.05.2026 від ТзОВ "Рєалтрейд" надійшло заперечення на заяву ТзОВ "Партнер Дістрібьюшн" про ухвалення додаткового рішення у справі № 903/534/23 (903/1097/25).
Інші учасники провадження правом на подання заперечень/пояснень щодо заяви ТзОВ "Партнер Дістрібьюшн" про ухвалення додаткового рішення у справі № 906/1362/24 про відшкодування судових витрат не скористався.
Відповідно до ч.ч. 1-3,5 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. 
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. 
Враховуючи вищевикладене, судова колегія ухвалила здійснити розгляд вказаної заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 903/534/23 (903/1097/25) без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" про ухвалення додаткового рішення у справі № 903/534/23 (903/1097/25), Північно-західний апеляційний господарський суд виходить з наступного.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Право особи на отримання правничої допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване ст. 131-2 Конституції України, ст. 16 ГПК України, відповідними нормами Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
Разом з тим колегія суддів враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений також у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).
Суд зауважує, що за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Суд зазначає, що існування обставин, які є підставами для зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката, зацікавлена сторона (в цьому випадку скаржник) доводить суду належними та допустимими доказами при поданні заяви про зменшення розміру адвокатських витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначено у ч. 4 ст. 129 ГПК України. Зокрема, у п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Поряд із тим, у ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку з розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 постанови Верховного Суду від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19).
З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу представниця ТзОВ "Партнер Дістрібьюшн", окрім іншого, зазначила, що орієнтовний розрахунок понесених товариством судових витрат з надання професійної правничої допомоги у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції становить 30 000,00 грн. 
Також, 19.05.2026 (з дотриманням п`ятиденного строку з дня прийняття постанови суду апеляційної інстанції) відповідач 2 подав до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 903/534/23 (903/1097/25).
На підтвердження понесених витрат представниця товариства долучила до матеріалів справи наступні докази:
1. Копію Додаткової угоди №1 від18.05.2023 до Договору про надання правової допомоги № П-А/18-05/23 від 18 травня 2023.
2. Акт приймання-передачі наданих послуг від 14 травня 2026 до Договору про надання правової допомоги №П-А/18-05/23 від 18 травня 2023.
Колегією суддів встановлено, що 18.05.2023 між Адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Файнгольд та Волинець" та ТзОВ "Партнер Дістрібьюшн" укладено Договір про надання правової допомоги № П-А/18-05/23, в якому сторони погодили обсяг, порядок та вартість надання послуг з професійної правничої допомоги.
Згідно п.2.7. договору, правова допомога надається Клієнту шляхом:
- усного або письмового консультування Клієнта;
- складання процесуальних документів, листів, скарг, заяв, проектів правочинів, проектів інших документів на запит Клієнта;
- захисту та представництва інтересів під час судового розгляду справ, під час здійснення досудового розслідування, участі у інших визначених Клієнтом або характером замовлення діях;
- збору та подання доказів;
- залучення фахівців, спеціалістів, експертів;
- в інший не заборонений чинним законодавством України та цим договором спосіб.
У відповідності до п.п. 3.1-3.4 договору, клієнт зобов`язаний сплачувати Виконавцю гонорар у розмірі і в термін, передбачені розділом 4 цього Договору. Клієнт зобов`язаний надавати Виконавцю документи та інформацію, які можуть бути використані як докази для захисту інтересів Клієнта. Підписанням цього договору Клієнт підтверджує, що відповідальність за достовірність та повноту наданих документів і інформації несе Клієнт. Документи, які надаються Клієнтом для подання їх у якості доказів для суду повинні бути надані Виконавцю в оригіналах або у копіях, засвідчених підписом клієнта. Документи та інформація повинні бути надані Виконавцю у розумні строки, необхідні для визначення правової позиції захисту та подання їх до суду.
За умовами додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги № П-А/18-05/23 від 18 травня 2023 року, сторони узгодили наступне:
1. Відповідно до п.4.1 укладеного між сторонами Договору про надання правової допомоги № П-А/18-05/23 від 18 травня 2023 Сторони дійшли згоди, що Клієнт оплачує Виконавцю гонорар (винагороду) за правову допомогу у розмірі 100 (сто) доларів США за годину роботи адвоката та додатково оплачує "гонорар успіху" у розмірі 5% (п`яти відсотків) від суми грошових вимог, задоволених судом першої інстанції на користь Клієнта, а також у розмірі 5% (п`ять відсотків) від суми грошових вимог присуджених на користь Клієнта за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.
2. Оплата проводиться на поточний рахунок Виконавця в гривні за курсом НБУ на момент оплати.
3. Обсяг та вид наданої правової допомоги фіксуються в Акті приймання-передачі наданих послуг, який підписується Сторонами.
4. Оплата гонорару проводиться протягом 10 (десяти) днів з моменту виставлення рахунка.
5. Дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та є невід`ємною частиною Договору про надання правової допомоги № П-А/18-05/23 від 18 травня 2023.
У відповідності до Акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № П-А/18-05/23 від 18 травня 2023 року, який датовано 14.05.2026, Виконавцем було надано наступні послуги правничої допомоги, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіон+" № 903/534/23:
- Написання та подання до суду в порядку, визначеному законодавством, відзиву на апеляційну скаргу ТзОВ "Рєалтрейд" на рішення господарського суду Волинської області від 02.02.2026 у справі № 903/534/23 (903/1097/25);
- Участь в 2 (двох) судових засіданнях в режимі відеоконференції в Північно західному апеляційному господарському суді під час розгляду апеляційної скарги ТзОВ "Рєалтрейд" на рішення господарського суду Волинської області 02.02.2026 у справі № 903/534/23 (903/1097/25).
1. Загальна кількість затраченого часу на правничу допомогу Клієнту становить 07 год. 00 хв. 
2. Загальна вартість наданих послуг Виконавця за правничу допомогу пов`язану з провадженням у справі №903/534/23 (903/1097/25) складає 30 000, 00 грн. 
3. Цей Акт є підставою для проведення розрахунку із Виконавцем.
4. Підписанням Акту Сторони підтверджують, що послуги надані Виконавцем у повному обсязі та належним чином згідно умов Договору № П-А/18-05/23 від 18.05.2023 та Додаткової угоди №1 від 18.05.2023 до нього.
5. Клієнт підписанням цього Акту зобов`язується здійснити перерахування вартості наданих Виконавцем послуг за правничу допомогу, пов`язану з провадженням у справі №903/534/23 (903/1097/25) за банківськими реквіщитами Виконавця, вказаними в цьому Акті, протягом 10 (десяти) днів з дня підписання цього Акту.
6. Цей Акт є невід`ємною частиною Договору про надання правової допомоги №П-А/18-05/23 віл 18.05.2023 та Додаткової Угоди №1 від 18.05.2023 до нього.
Матеріалами справи підтверджується, що правничу допомогу позивачу у суді апеляційної інстанції надавала адвокатка Ганчар І.Д., що підтверджується ордером від 30.05.2024 (серія АІ №1623694). За змістом вказаного ордеру, його видано на підставі договору про надання правової допомоги №П-А/18-05/23 від 18.05.2023.
У поданих запереченнях апелянт просить відмовити у задоволенні заяви ТзОВ "Партнер Дістрібьюшн" про стягнення 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та водночас просить зменшити їх розмір, посилаючись на те, що заявлена сума є необґрунтованою, неспівмірною зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та фактично витраченим часом. 
Зазначається, що справа не є особливо складною, а практика Верховного Суду щодо застосування ч. 2 ст. 42 КУзПБ є сталою, у зв`язку з чим підготовка відзиву на апеляційну скаргу не потребувала значного обсягу часу.
Також скаржник вказує, що поданий адвокатом Ганчар І.Д. відзив на апеляційну скаргу є майже повністю ідентичним відзиву на позовну заяву, який вже подавався у суді першої інстанції. Зазначається, що фактичний виклад обставин справи, доводи щодо відсутності права на оскарження правочинів, відсутності порушеного права та доводи щодо заінтересованості сторін є фактично однаковими, а відмінності полягають лише у форматуванні тексту, цитуванні доводів апеляційної скарги та додаванні висновків суду першої інстанції. У зв`язку з цим ТзОВ "Рєалтрейд" вважає, що на підготовку такого відзиву не могло бути витрачено 5 годин, а реальний час його підготовки не перевищував 1 години.
Крім того, у запереченнях зазначено, що заявлений адвокатом час участі у двох судових засіданнях у режимі відеоконференції в розмірі 2 годин є завищеним та не відповідає фактичним обставинам справи. Посилаючись на протоколи судових засідань від 28.04.2026 та 14.05.2026, апелянт вказує, що загальна тривалість участі представника ТзОВ "Партнер Дістрібьюшн" у судових засіданнях становила лише 57 хвилин. У зв`язку з цим заявник вважає, що стягненню не може підлягати гонорар у більшому обсязі, ніж фактично надана правнича допомога.
Окремо скаржник звертає увагу на те, що до заяви про ухвалення додаткового рішення не було додано копії самого договору про надання правової допомоги № П-А/18-05/23 від 18.05.2023, а надано лише додаткову угоду та акт приймання-передачі послуг. На думку заявника, за відсутності основного договору неможливо встановити реальний обсяг правовідносин між адвокатом та клієнтом, перевірити чинність договору, предмет правничої допомоги та дійсність заявлених витрат. Також зазначається, що додаткова угода визначає лише фінансові умови та не містить повного опису предмету договору і умов його виконання.
Також у запереченнях наголошено на тому, що додатковою угодою передбачено оплату в розмірі 100 доларів США за годину роботи адвоката з оплатою у гривні за курсом НБУ на момент оплати, однак жодних доказів фактичної сплати гонорару чи визначення курсу валют надано не було. ТзОВ "Рєалтрейд" зазначає, що в акті приймання-передачі не вказано, який саме курс застосовано та яким чином визначено суму 30 000,00 грн, якщо момент оплати ще не настав. 
Підсумовуючи викладене, заявник вважає, що представником ТзОВ "Партнер Дістрібьюшн" не надано належних та допустимих доказів реальності, обґрунтованості та необхідності витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні заяви або ж зменшити розмір витрат, що підлягають розподілу між сторонами.
З огляду на вищевикладене, здійснивши оцінку доказів, поданих представником заявника, враховуючи подані заперечення позивача, суд апеляційної інстанції констатує, що правова позиція представника відповідача упродовж розгляду справи залишалась сталою та послідовною, а поданий відзив на апеляційну скаргу за своїм змістом значною мірою дублює відзив на позовну заяву у суді першої інстанції. 
Також, апеляційна скарга не містила нових доводів, які б потребували проведення додаткового ґрунтовного правового аналізу, дослідження значного обсягу нових доказів чи формування нової правової позиції. 
Окрім цього, участь представника відповідача у судових засіданнях здійснювалася в режимі відеоконференції, а загальна тривалість таких судових засідань, як встановлено судом, не відповідає часу, який зазначено у Акті приймання-передачі наданих послуг від 14 травня 2026.
Оцінюючи обсяг та характер наданих адвокатом послуг, складність справи, фактичний обсяг виконаної роботи, час, необхідний для підготовки процесуальних документів та участі у судових засіданнях, а також співмірність заявлених витрат із критеріями реальності та розумності, колегія суддів дійшла висновку, що заявлена до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн є завищеною, оскільки не повною мірою відповідає принципу співмірності судових витрат.
З урахуванням наведеного, керуючись принципами справедливості, пропорційності та розумності розподілу судових витрат, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТзОВ "Партнер Дістрібьюшн" та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 15 000,00 грн. У решті вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - слід відмовити.
Щодо запереченнь позивача, необхідно звернути увагу на те, що доводи останнього про неподання стороною відповідача договору про надання правової допомоги № П-А/18-05/23 від 18.05.2023, що, на думку позивача, унеможливлює встановлення його умов, зокрема щодо порядку та розміру оплати послуг адвоката, колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.
Так, хоча вказаний договір дійсно не було додано ані до відзиву на апеляційну скаргу, як помилково зазначила представниця ТзОВ "Партнер Дістрібьюшн", ані до заяви про ухвалення додаткового рішення, такий договір міститься у матеріалах основної справи про банкрутство № 903/534/23 (а саме у томі 163 на аркушах справи 125-127), яка знаходиться в провадженні колегії і розглядалася паралельно зі справою № 903/534/23 (903/1097/25).
Відтак, у суду апеляційної інстанції наявна можливість перевірити зміст зазначеного договору, його умови та обсяг правовідносин між адвокатом і клієнтом, у тому числі в частині погодженого сторонами порядку оплати правничої допомоги, що виключає обґрунтованість доводів позивача про неможливість встановлення дійсності та правомірності заявлених до відшкодування витрат.
Суд також враховує, що застосування надмірного формалізму при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат є неприпустимим, оскільки саме по собі ненадання копії договору повторно разом із відповідною заявою, за умови наявності такого договору у матеріалах справи та можливості суду дослідити його зміст, не може бути самостійною підставою для відмови у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу. 
Протилежний підхід свідчив би про пріоритет формальних процедур над змістом спірних правовідносин та суперечив би завданню господарського судочинства щодо справедливого, неупередженого та ефективного вирішення спору.

Відповідно до частин 4, 5 статті 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" про ухвалення додаткового рішення у справі № 903/534/23 (903/1097/25) відбувався без повідомлення (виклику) учасників справи, тому у відповідності до частин 4, 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення цієї додаткової постанови є дата складення її повного тексту.
Керуючись статтями 123, 126-129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд - 
ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" про ухвалення додаткового рішення у справі № 903/534/23 (903/1097/25) задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рєалтрейд" (ЄДРПОУ 39368847, 49054, м. Дніпро, пр-т Олександра Поля, 101) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" (ЄДРПОУ 37171990, 43005, м. Луцьк, вул. Савура Клима, 21А) 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
3. Господарському суду Волинської області на виконання додаткової постанови видати наказ.
4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановлених статтями 287-289 ГПК України.
5. Справу № № 903/534/23 (903/1097/25) повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст додаткової постанови складено "28" травня 2026 р.

Головуюча суддя Романюк Ю.Г. 

Суддя   Миханюк М.В. 

Суддя   Саврій В.А.