справа № 165/1028/26 
провадження №2/165/796/26  

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року м. Нововолинськ 

Нововолинський міський суд Волинської області в складі: 
головуючого Ференс-Піжук О.Р.,
за участю секретаря судового засідання Король І.С.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововолинської міської ради Волинської області про визнання права на користування житловим приміщенням , - 
встановив:
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Улибіна-Вельгус М.В. звернулася до суду в інтересах позивача з позовом до Нововолинської міської ради Волинської області про визнання права на користування житловим приміщенням, а саме просить визнати за ОСОБА_1 право на користування житловою кімнатою АДРЕСА_1 , та житловою кімнатою АДРЕСА_2 .
Вимоги мотивує тим, що на початку 2026 року позивач звернулася до приватизаційного відділу виконавчого комітету Нововолинської міської ради, оскільки мала намір приватизувати кімнату № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 , так як є квартиронаймачем, що підтверджується довідкою форми Б, та довідкою № 281 від 18.03.2025 р., виданих КП «УЖК №1». Загальна площа трьох житлових кімнат складає: 45,54 квадратних метрів. 
Проте працівники приватизаційного відділу повідомили, що на підтвердження користування кімнатами 33 та 37 необхідно звернутися до суду із позовом, через відсутність відомостей про підстави набуття позивачем права користування саме цими кімнатами.
Вказує, що особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_4 об`єднує три житлових кімнати з номерами 37 А, 37 та 33. 
Згідно з довідкою КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради, станом на 31.12.2012 право власності на кімнату АДРЕСА_5 , не зареєстровано.
Зазначає, що позивачем було виготовлено технічний паспорт на кімнату АДРЕСА_5 .
Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 04 січня 2002 року і по теперішній час. Окрім неї, зареєстрований її чоловік – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте він не бажає брати участі у приватизації цих кімнат. 
Стверджує, що інших претендентів, окрім позивача, на участь в приватизації вищевказаних кімнат – немає. 
Факт проживання й користування трьома кімнатами підтверджується долученим актом, затвердженим начальником КП «УЖК №1» Лукашуком М.П. від 18.03.2026, згідно з яким, позивач під час працевлаштування на бавовно-прядильній фабриці отримала кімнати АДРЕСА_6 , загальною площею 45,54 м.кв., дані кімнати об`єднані одним особовим рахунком за адресою: АДРЕСА_4 . з моменту отримання кімнат (1993-2002) і по теперішній час позивач разом із чоловіком фактично проживають у них. 
Також наголошує, що позивач сплачує комунальні послуги, які нараховуються на загальну площу трьох кімнат - № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , АДРЕСА_7 , що підтверджує користування позивача кімнатою № НОМЕР_1 і АДРЕСА_3 .
Вказує, що позивач не брала участі у приватизації, іншого майна, яким позивач володіє чи користується – немає.
Позивач вважає, що набула право на користування кімнатою АДРЕСА_8 та АДРЕСА_3 , оскільки постійно там проживає протягом багатьох років, робить ремонти, оплачує комунальні платежі, і має намір приватизувати усі три кімнати відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", при цьому зареєстрована лише за адресою однієї із займаних нею кімнат.
У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, представник позивача подала заяву, в якій просила спрау розгялдати у їхній відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та постановити рішення з підготовчого засідання. Судові витрати просить залишити за позивачем.
Представник відповідача Нововолинської міської ради Волинської області у підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позов визнає, не заперечує проти задоволення позову.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно з ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому Пленум Верховного Суду України роз`яснив в п.15 постанови від 01 листопада 1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.
Відповідно до ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, установлених законом.
Згідно з п. 4 ст. 31 ЦК фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, установлених законом.
Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, беручи до уваги заяву ОСОБА_2 від 20.02.2026, посвідчену приватним нотаріусом Володимирського районного нотаріального округу у Волинській області Асадуллаєвим О.Е., про відмову від використання права на безоплатну приватизацію житла, а саме житлового приміщення (кімнати, квартири) за АДРЕСА_3 , в якій ОСОБА_2 не заперечив проти приватизації вищевказаного житлового приміщення (кімнати, квартири) членами його сім`ї, суд позов задовольняє та визнає за ОСОБА_1 право на користування житловою кімнатою АДРЕСА_1 , та житловою кімнатою АДРЕСА_2 . 
Керуючись ст. 12, ст. 13, ст. 141, ч.4 ст. 206, ст. 263, ст. 264 ЦПК України, ст. 64 ст.65 ЖК України,- суд
ухвалив:
Позов задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 ) право на користування житловою кімнатою АДРЕСА_1 , та житловою кімнатою АДРЕСА_2 . 
Судовий збір залишити за позивачем.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;
Відповідач: Нововолинська міська рада, проспект Дружби, 27, м. Нововолинськ Волинської області, код ЄДРПОУ 35055268.

Головуючий  підпис     О.Р. Ференс-Піжук