Справа № 161/7878/25
Номер провадження 2-о/167/7/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючої судді Шептицької Н.В.,
з участю:
секретаря судового засідання Ващук О.А.,
заявниці ОСОБА_1 ,
представника заявниці – адвоката Кінах Я.В. (в режимі відеоконференції),
заінтересованої особи – Серганчук С.В.,
представника ОСОБА_2 – Самчук Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (далі – заявниця) про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 (номер частини) (далі – ВЧ), Міністерство оборони України (далі – МО України), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ТЦК), ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

1.Стислий виклад вимог заявниці.

24.04.2025 року заявниця, від імені та в інтересах якої діє адвокат Кінах Я.В., звернулася в Луцький міськрайонний суд Волинської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та факту перебування на утриманні, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 з серпня 2019 року проживала однією сім`єю без укладення шлюбу з ОСОБА_4 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що належить матері ОСОБА_4 – ОСОБА_3 .
У період з 2019 року і до дня загибелі ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_2 включно ОСОБА_1 і ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Вони вели спільне господарство, вирішували питання, пов`язані з управлінням домашніми справами, розподіляли обов`язки та фінансові витрати, необхідні для підтримання належного стану житла, його облаштування та комфорту.
Під час фактичних шлюбних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_4 взаємно підтримували один одного у повсякденному житті, дбали про порядок у домі, забезпечували умови для проживання, приймали спільні рішення щодо покращення та модернізації житлових умов, узгоджували зміни або придбання, що стосувалися їхнього господарства. Вони несли відповідальність за виконання побутових обов`язків, включаючи придбання і приготування їжі, догляд за домашніми тваринами, організацію дозвілля.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився спільний син – ОСОБА_2 , якого вони спільно виховували, забезпечували йому належні умови для життя, розвитку та навчання. ОСОБА_4 дбав про матеріальне забезпечення своєї цивільної сім`ї, зокрема на постійній основі перераховував кошти на банківський рахунок ОСОБА_1 , а також брав активну участь у вихованні дитини, навіть під час проходження служби.
Перебуваючи у шлюбоподібних відносинах, подружжя вело активний спосіб життя: разом відвідували друзів, виїжджали на природу, спільно проводили дозвілля і взаємно матеріально підтримували один одного. ОСОБА_4 був сімейною людиною, турботливим батьком та чоловіком, надзвичайно прив`язаним до своєї цивільної дружини та дитини. Перебуваючи на військовій службі, він намагався приїздити додому при першій можливості, підтримував постійний зв`язок із сім`єю через месенджери, телефонував, надсилав посилки через службу доставки «Нова пошта».
Між ОСОБА_1 та матір`ю загиблого – ОСОБА_3 склалися дружні та довірливі стосунки. Заявниця продовжує підтримувати свекруху, допомагає їй у побуті.
Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та факту перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого цивільного чоловіка ОСОБА_4 в період з 2019 року до моменту смерті останнього має юридичне значення для ОСОБА_5 , а саме для оформлення прав і пільг, передбачених законодавством України, зокрема, можливості отримання статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця для отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених Законами України «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

2.Рух справи в суді.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.04.2025року справу передано за територіальною підсудністю до Рожищенського районного суду Волинської області (ас 93, т1).
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2025 року, справу передано на розгляд головуючому судді Шептицькій Н.В. (ас 98, т1), яка ухвалою від 03.06.2025 року постановила залишити заяву без руху і надала строк для усунення недоліку (ас 99-100, т1). 09.06.2025 року сторона заявниці недолік усунула (ас 103-104, т1).
Ухвалою головуючої судді від 12.06.2025 року заява прийнята до розгляду, відкрито окреме провадження у справі, залучено заінтересовану особу – ОСОБА_3 , витребувано матеріали спадкової справи, довідки: ОК-5, ОК-7, про доходи стосовно заявниці, призначено справу до судового розгляду по суті (ас 105-108, т1).
27.06.2025 року сторона заявниці подала суду довідки: ОК-5, ОК-7 (ас 150-163, т1).
02.07.2025 року сторона заявниці подала клопотання про виклик і допит свідків (ас 164-166, т1).
01.07.2025 року представник в/ч А(номер частини) подав додаткові пояснення у справі з додатками, в яких також просить проводити розгляд справи у його відсутності (ас 170-179, т1).
04.07.2025 року представник МО України подав додаткові пояснення у справі, в яких просить у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити (ас 198-203, т1).
Ухвалою суду від 04.07.2025 року розгляд справи в судовому засіданні було відкладено (ас 215-216, т1).
09.07.2025 року представник МО України подав заяву про розгляд справи у його відсутності (ас 230-232, т1).
Ухвалою суду від 21.08.2025 року до участі у справі залучено заінтересовану особу – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та Службу у справах дітей Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, як представника ОСОБА_6 , розгляд справи відкладено (ас 256-258, т1).
02.09.2025 року представник заявниці подала додаткові письмові докази (ас 275-277, т1).
Ухвалою суду від 22.10.2025 року і від 03.11.2025 року повторно витребувані матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 (ас 9-10, 26, т2).
04.11.2025 року представник заявниці подала заяву про долучення письмового доказу з додатками (ас 41-44, т2).
10.11.2025 року в суд надійшли матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 (ас 51-90, т2).
Ухвалою суду 11.11.2025 року розгляд справи відкладено (ас 97, т2).
Ухвалою суду від 15.12.2025 року провадження у справі в частині вимог про встановлення факту перебування на утриманні зупинено (ас 145-148, т2).
Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 30.01.2026 року заява ОСОБА_1 в частині вимог про встановлення факту проживання однієї сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задоволена ( ас 217-224, т2).
Ухвалою суду від 14.04.2026 року провадження у справі в частині вимог про встановлення факту перебування на утриманні поновлено, призначено судове засідання (ас 237-238, т2).

3.Позиція учасників справи в судовому засіданні.

Заявниця та її представник в судовому засіданні вимоги про встановлення факту перебування на утриманні підтримали з підстав, наведених в заяві, яку просили задовольнити, і додатково пояснили, що оскільки ОСОБА_4 отримував більші доходи, ніж заявниця, і надавав їй матеріальну підтримку, тому вона перебувала на його утриманні.
Заінтересована особа ОСОБА_3 і представник заінтересованої особи: Серганчука Максима – представник Служби у справах дітей Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення вимог ОСОБА_1 .
В судове засідання представники заінтересованих осіб: ВЧ, МО України, ТЦК, які були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, заяв/клопотань про відкладення розгляду справи не подали. 
Суд, заслухавши заявницю та її представника, ОСОБА_3 і представника заінтересованої особи - Серганчука Максима, ухвалив: розгляд справи проводити у відсутності представників заінтересованих осіб: ВЧ, МО України, ТЦК, згідно ч.1 ст.223, ч.3 ст.294 ЦПК України.

Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття рішення у цій справі є 05.06.2026 року - дата складення повного судового рішення.

4. Встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази на їх підтвердження.

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, Серганчук С.В., представника ОСОБА_6 , дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позовної заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання військового обов`язку в районі населеного пункту Торецьк Донецької області загинув ОСОБА_4 , який був призваний на військову службу 26.02.2022 року.
Встановлено, що ОСОБА_1 з серпня 2019 року проживала однією сім`єю без укладення шлюбу з ОСОБА_4 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що належить матері ОСОБА_4 – ОСОБА_3 .
У період з 2019 року і до дня загибелі ОСОБА_4 – ІНФОРМАЦІЯ_2 включно ОСОБА_1 і ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Вони вели спільне господарство, вирішували питання, пов`язані з управлінням домашніми справами, матеріально підтримували один одного, розподіляли обов`язки та фінансові витрати, необхідні для підтримання належного стану житла, його облаштування та комфорту.
Під час фактичних шлюбних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_4 взаємно підтримували один одного у повсякденному житті, дбали і порядок у домі, забезпечували умови для проживання, приймали спільні рішення щодо покращення та модернізації житлових умов, узгоджували зміни або придбання, що стосувалися їхнього господарства. Вони несли відповідальність за виконання побутових обов`язків, включаючи придбання і приготування їжі, догляд за домашніми тваринами, організацію дозвілля.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився спільний син – ОСОБА_2 , якого вони спільно виховували, забезпечували йому належні умови для життя, розвитку та навчання. ОСОБА_4 дбав про матеріальне забезпечення своєї цивільної сім`ї, зокрема на постійній основі перераховував кошти на банківський рахунок ОСОБА_1 , а також брав активну участь у вихованні дитини, навіть під час проходження служби.
Перебуваючи у відносинах, подружжя вело активний спосіб життя: разом відвідували друзів, виїжджали на природу, спільно проводили дозвілля. Перебуваючи на військовій службі, ОСОБА_4 намагався приїздити додому при першій можливості, підтримував постійний зв`язок із сім`єю через месенджери, телефонував, надсилав посилки через службу доставки «Нова пошта».
Також встановлено, що між ОСОБА_1 та матір`ю загиблого – ОСОБА_3 склалися дружні та довірливі стосунки. Заявниця продовжує підтримувати свекруху, допомагає їй у побуті.

Встановлені в судовому засіданні обставини підтверджуються письмовими доказами (т1): свідоцтвом про народження ОСОБА_6 (ас 12), витягом з реєстру територіальної громади (ас 13), нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_4 від 12.04.2024 року (ас 14), довідкою КЗ «Рокинівський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №50 Луцької міської ради» від 12.03.2025 року (ас 15), довідкою Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 09.04.2025 року (ас 16), довідкою ОСББ «Рокині Мічуріна 1» від 01.04.2025 року (ас 17), військовим квитком ОСОБА_4 (ас 18-22), посвідченням УБД ОСОБА_4 (ас 23), свідоцтвом про народження ОСОБА_4 (ас 24), інформацією з Реєстру Луцької міської територіальної громади (ас 25), сповіщення сім`ї №918 від 17.02.2025 року (ас 26), лікарським свідоцтвом про смерть №121 від 19.02.2025 року (ас 27), довідка про причину смерті від 19.02.2025 року (ас 28), свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 (ас 29), витягом з ЄРДР від 19.02.2025 року (ас 30), товарною накладною від 14.07.2021 року (ас 31), актом на демонтаж/монтаж лічильника газу в житловому будинку (ас 33), декларацією про вибір лікаря (ас 35), декларацією про вибір лікаря (ас 36), декларацією про вибір лікаря (ас 37), довідкою АТ «ПриватБанк» від 02.04.2025 року з додатками (ас 38-43), виписками з карткового рахунку АТ «ПриватБанк» (ас 44-56), повідомленнями з додатку «Нова пошта» (ас 57), особистою перепискою в месенджері ОСОБА_1 і ОСОБА_4 (ас 58-73), фотографіями ОСОБА_1 і ОСОБА_4 (ас 74-87), наказом №2055 від 28.02.2025 року командира ВЧ НОМЕР_1 (номер частини) (ас 175-177), витягом із наказу №92 від 31.03.2025 року командира ВЧ НОМЕР_1 (номер частини) (ас 178-179), актом про фактичне проживання на території Луцької міської територіальної громади від 07.05.2025 року (ас 279);
(т2): матеріалами спадкової справи №9/2025, заведеної приватним нотаріусом після смерті ОСОБА_4 (ас 50-90).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 :
-в 2019 році працювала в секторі культури Рожищенської районної державної адміністрації, а також отримувала соціальні виплати у зв`язку з народженням дитини, і її загальний сукупний дохід становив: 80 059,03 грн;
-в 2020 році працювала в секторі культури Рожищенської районної державної адміністрації, а також отримувала соціальні виплати у зв`язку з народженням дитини, і її загальний сукупний дохід становив: 62 507,00 грн;
-в 2021 році працювала в гуманітарному відділі Рожищенської міської ради, а також отримувала соціальні виплати, і її загальний сукупний дохід становив: 90 175,01 грн;
-в 2022 році працювала в гуманітарному відділі Рожищенської міської ради, а також отримувала соціальні виплати, і її загальний сукупний дохід становив: 154 732,61 грн;
-в 2023 році працювала в гуманітарному відділі Рожищенської міської ради і її загальний сукупний дохід становив: 183 714,61 грн;
-в 2024 році працювала в гуманітарному відділі Рожищенської міської ради і її загальний сукупний дохід становив: 33 962,00 грн;
-в 2025 році працювала в КУ «Волинська обласна мала академія наук» і її загальний сукупний дохід становив: 17 095,00 грн.

Дані встановлені обставини підтверджуються довідками ПФ України форми: ОК-5 і ОК-7 (ас 156-159, 160-163, т1).

Доказів отримання матеріальної допомоги в 2019-2020 роках від ОСОБА_4 заявниця суду не надала.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 перерахував на банківську карту ОСОБА_1 в:
-2021 році всього на загальну суму 2 650,00 грн (ас 48-49, т1),
-2022 році всього на загальну суму 167 500,00 грн (ас 50-51, т1).
-2023 році всього на загальну суму 353 000,00 грн (ас 52-53, т1),
-2024 році всього на загальну суму 280 150,00 грн (ас 54-55, т1),
-2025 році всього на загальну суму 47 000,00 грн (ас 56, т1). 

5.Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.

Так, відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Тобто, виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.
Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1 8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, що під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Членами сім`ї військовослужбовця можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб`єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.
Крім того, Конституційний суд України у своєму рішенні зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат; спільний бюджет: спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).
Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідний висновок міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-й.
Згідно ст.38 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Пунктом 2 Постанови № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у п. 1 цієї постанови (тобто, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000,00 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Так, за загальним правилом судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії, відшкодування шкоди чи отримання грошової допомоги тощо.
Факт перебування особи на утриманні померлого має місце за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю (заявнику), була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Наведений вище правовий висновок та аналогічні йому викладені у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16 ц, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18, від 27 січня 2021 року у справі №584/1166/15-ц.
У свою чергу, нормою ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону (тобто зокрема у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби), право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Відповідно до ст.31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Пленум Верховного Суду України в п. 8 Постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5, роз`яснив, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

6.Висновки суду і мотиви прийнятого рішення.

В судовому засіданні встановлено, що заявницею не надано належних та допустимих доказів перебування на повному утриманні ОСОБА_4 , яке було б для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.
Оцінюючи зазначені докази в їх сукупності, суд виходить із того, що сам по собі факт перерахування грошових коштів не є безумовним доказом перебування заявниці на утриманні ОСОБА_4 . 
Заявницею не доведено, що такі кошти надавалися саме як засоби утримання та були для неї постійним і основним джерелом існування. Не надано також доказів перебування заявниці на утриманні ОСОБА_4 до його проходження військової служби, що могло б свідчити про сталість та системність такого утримання.
За наявності у заявниці власного стабільного доходу та відсутності доказів того, що переказані кошти мали характер саме утримання, суд доходить висновку про недоведеність факту перебування заявниці на утриманні загиблого ОСОБА_4 .
Крім того, суд зауважує, що у ОСОБА_1 і ОСОБА_4 є син ОСОБА_7 , в матеріальному утриманні якого ОСОБА_4 приймав активну участь. При цьому не слід ототожнювати матір і дитину як одну особу. При перерахунку батьком ( ОСОБА_4 ) дитини на картковий рахунок коштів матері ( ОСОБА_1 ) дитини, частина цих коштів йшла і витрачалася саме на утримання дитини, яка є малолітньою і внаслідок цього непрацездатною, і яка перебуває на повному утриманні своїх батьків, а не на повне утримання ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 ст.31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Отже, закон прямо встановлює необхідність доведення не будь-якої допомоги, а саме такої, що мала систематичний характер і становила основне джерело засобів до існування особи. Сам по собі факт надання матеріальної підтримки не є достатнім для визнання особи утриманцем.
Заявниця помилково тлумачить ч.1 ст.31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як ототожнення понять «перебування на утриманні» та «повне утримання», оскільки суд виходить із необхідності встановлення юридично значущих ознак утримання, передбачених законом, а саме - доведення того, що допомога була основним і постійним джерелом існування заявниці. Водночас судом встановлено, що допомога ОСОБА_4 була для неї невизначальною у забезпеченні її життєвих потреб, оскільки заявниця мала інші джерела доходу.
У п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 роз`яснено прямо, що допомога має бути постійним і основним джерелом засобів до існування. Наявність інших доходів само по собі не виключає можливості встановлення факту утримання, однак лише за умови, що буде доведено домінуючий характер допомоги померлого. У даній справі таких доказів надано не було.
Крім того, для набуття статусу утриманця у розумінні зазначених вище норм необхідним є також встановлення непрацездатності особи. Матеріали справи, навпаки, свідчать про працездатність заявниці. Доказів протилежного суду не надано.
Так, надання фінансової допомоги протягом 2022-2025 років, коли ОСОБА_4 служив в лавах ЗС України, не свідчить про тривалий і сталий характер матеріальної допомоги, який охоплюється поняттям «перебування на утриманні». Закон вимагає встановлення постійності та системності такої допомоги, а не її виникнення у короткий проміжок часу. При цьому, сам по собі значний розмір переказів не є визначальним критерієм. Юридично значущим є не розмір коштів, а їх домінуючий характер у структурі доходів особи та доведеність того, що без цієї допомоги вона не могла забезпечувати свої життєві потреби. Натомість матеріали справи не містять доказів такої залежності. Заявниця мала власний стабільний дохід. Надання їй коштів протягом вказаного періоду, коли ОСОБА_4 служив в ЗС України, може свідчити про тимчасову матеріальну підтримку, однак не підтверджує статусу утриманця.
Матеріали справи не містять доказів того, що без цієї допомоги заявниця була позбавлена можливості забезпечувати свої базові потреби або що її власні доходи були недостатніми для існування. 
Крім того, в самій заяві про встановлення факту перебування на утриманні зазначено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 «розподіляли обов`язки та фінансові витрати», здійснювали «взаємну матеріальну підтримку». Тобто не тільки ОСОБА_4 надавав кошти на утримання ОСОБА_1 і їх сина ОСОБА_7 , а й сама ОСОБА_1 надавала матеріальну підтримку ОСОБА_4 .
Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки не є окремою самостійною підставою підтвердження факту перебування жінки на утриманні чоловіка, який отримував більший дохід за жінку протягом двох років, що передували його смерті (загибелі), і надавав матеріальну допомогу.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені по справі докази, в їх сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині вимог про встановлення факту її перебування на утриманні ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 (номер частини), Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 – відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_5 , місце знаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 .

Заінтересована особа: Міністерство оборони України, місце знаходження: 03168, м.Київ, проспект Повітряних Сил, 6, код ЄДРПОУ: 00034022.

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце знаходження: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 .

Дата складення і оголошення повного тексту рішення суду: о 12 год 45 хв 05.06.2026 року.

Головуючий суддя Шептицька Н.В.