Справа № 344/4959/26
Провадження № 2/352/1132/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне

02 липня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючої судді Гриньків Д.В., 
секретар судового засідання Івасів В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.
В провадженні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивовані тим, що між ОСОБА_1 та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 21.03.2021 року був укладений кредитний договір № 1655523, відповідно до умов якого позичальник отримав у власність грошові кошти в сумі 8500 грн на строк 30 днів із відповідною базовою процентною ставкою 1,99% в день та розміром акційних процентів 0,69% в день.
10.07.2020 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладений договір факторингу №10072020, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшли права вимоги в тому числі за кредитним договором № 1655523від 21.03.2021 року, відповідно до реєстру прав вимоги №120 від 30.11.2021 року.
Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 26256,5 грн, з яких: 8500 грн – тіло кредиту та 17756,5 грн – відсотки за користування кредитом, яку і просить стягнути представник позивача та судові витрати.
ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.
Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, без його участі, проти заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась,про день та час слухання справи повідомлявся за останнім відомим місцем реєстрації проживання відповідно до вимог закону, в тому числі і шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Правом на подання відзиву не скористався, будь-яких клопотань від нього до суду не надходило. Судом здійснювалось належне повідомлення відповідача про день та час слухання справи, відповідно до вимог закону, проте поштове відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення повернулося як не вручене, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки.
ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.
В провадженні судді Олійника М.Ю. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
Ухвалою судді від 17.04.2026 року постановлено відкрити провадження у справі та її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У зв`язку з відрахуванням зі штату суду судді ОСОБА_4 з посади судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області на підставі розпорядження керівника апарату призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №352/954/26.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №352/954/26 було передано на розгляд судді Гриньків Д.В.
Ухвалою судді Гриньків Д.В. від 09.06.2026 року постановлено прийняти до провадження цивільну справу №352/954/26 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Продовжувати розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 02.07.2026 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 5 ст.268 ЦПК України зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.
ІV. Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що 21.03.2021 між ОСОБА_1 та ТзОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладений договір позики № 1655523, зокрема підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором A2GaUqеMDI. За даним договором відповідач отримав фінансовий кредит в розмірі 8500 грн, на строк 30 днів, з виплатою відсотків за базовою процентною ставкою в розмірі 1,99% на добу, тип процентної ставки фіксована та зниженою процентною ставкою 0,69%, яка застосовується у відповідності до умов програми лояльності, строк повернення позики 20.04.2021 рік (доказ в електронному вигляді).
Згідно п. 1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з яким укладено договір 1655523 від 21.03.2021 року ідентифікований товариством акцепт договору позичальником здійснено за допомогою одноразового ідентифікатора A2GaUqеMDI що було надіслано на електронну пошту 21.03.2021 року (доказ в електронному вигляді).
Згідно інформації, наданої ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» від 03.12.2025 року ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес» в рамках договору від 23.01.2018 року № 23-01-18/5 про переказ коштів, 21.03.2021 року отримувачу ОСОБА_5 , на платіжну карту НОМЕР_2 було здійснено переказ коштів в сумі 8500 грн (доказ в електронному вигляді).
Розрахунок заборгованості, долучений до матеріалів справи, містить інформацію щодо сум заборгованості за період з 21.03.2021 року по 30.11.2021 року за договором позики № 1655523 від 21.03.2021 року, боржником за яким є ОСОБА_6 , у відповідності до якого проценти за надання кредиту в розмірі 0,69%, що становить 58,65 грн в день, нараховувались у період з 21.03.2021 року по 01.08.2021 року. В подальшому 06.08.2021 року було нараховано відсотків на суму 1450,10 грн та з 07.08.2021 року по 31.10.2021 року нарахування відсотків здійснювалось за ставкою 1,99% в день, що становить 169,15 грн в день. При цьому позичальником було сплачено в рахунок погашення заборгованості за кредитом в загальному розмірі 6099,60 грн. (доказ в електронному вигляді).
10.07.2020 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений договір факторингу № 10072020, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» перейшли права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначені у відповідних реєстрах, в тому числі за кредитним договором № 1655523 від 21.03.2021 року (доказ в електронному вигляді).
Згідно з положенням п. 2.1.3. цього договору, перехід права вимоги від клієнта до фактора здійснюється в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог.
У відповідності до реєстру передачі боржників №20 ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами до боржників, в тому числі ОСОБА_1 за кредитним договором № № 1655523від 21.03.2021 року в сумі 26226,50 грн (доказ в електронному вигляді).
V. Мотиви з яких виходить суд та норми права. 
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ЦК України.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Також, згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник (у даному випадку - відповідач) вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
VІ. Висновки суду.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. 
Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2021 року між кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1655523, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 8500 грн на поточні потреби, строком на 30 днів з базовою процентною ставкою 1,99% в день та зниженою процентною ставкою – 0,69%.
При цьому, згідно п. 2 договору строк позики становить 30 днів від дати отримання та закінчується 20.04.2021 року.
В той же час, згідно розрахунку заборгованості первісного кредитора нарахування відсотків за користування кредитом здійснено за період з 21.03.2021 до 31.10.2021 року, тобто понад строк, вказаний у договорі. Матеріали справи не містять доказів продовження строку надання позики.
Відтак, з урахуванням правових позицій Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припинилося після спливу визначеного цим договором строку кредитування, а саме з 21.04.2021 року. Тому, зважаючи на таке, відсотки за користування кредитом в даному випадку мали б становити 1 759,50 грн (8500грн* 0,69%* 30днів).
Крім цього відповідачем було сплачено на погашення заборгованості за кредитом 6099,60 грн, а тому суд вважає, що відсотки за користування кредитом за даним кредитним договором погашені в повному обсязі. Відтак, заборгованість за тілом кредиту становитиме 4159,90 грн (8500- (6099,60-1759,50)).
Тому, позовні вимоги слід задовольнити частково в сумі 4159,90 грн.
VІІ. Судові витрати.
В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 7000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору від 20.08.2025 року про надання правової допомоги, які і заявив до стягнення з відповідача.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 7 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору №02-24 від 01.07.2024 року про надання правової допомоги, які і заявив до стягнення з відповідача.
На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази:
договір про надання правової допомоги №02-24 від 01.07.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та АО «Правовий курс» (доказ в електронному вигляді);
додаткова угода №1/1 до договору про надання правової допомоги №02-24 від 01.07.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та АО «Правовий курс» згідно якої сторони дійшли згоди доповнити п.3.1 договору підпунктом 3.1.1. та викласти його у такій редакції: «за договором про надання правової допомоги, що полягає у вчиненні об`єднанням дій, передбачених п.1.1.1. цього договору 7000 (доказ в електронному вигляді);
акт №97 прийому-передачі боржників за договором про надання правової допомоги №02-24 від 01.07.2024, згідно якого АО «Правовий курс» прийняв від ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» реєстр боржників згідно з умовами договору №02-24 від 01.07.2024, зокрема щодо особи боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №1655523 від 21.03.2021 року (доказ в електронному вигляді);
платіжна інструкція від 25.12.2025 року №1806, де платник ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» отримувач АО «Правовий курс», сума платежу 175000 грн, призначення платежу: сплата за послуги правової допомоги згідно акту №97 до договору №02-24 від 01.07.2024 року про надання правової допомоги (доказ в електронному вигляді).
Згідно із ч. 1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому з відповідача пропорційно слід стягнути 421,81 гривень судового збору та 1109,03 грн витрат на правничу допомогу на користь позивача.
На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1048, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 1655523 від 21.03.2021 року в розмірі 4 159 (чотири тисячі сто п`ятдесят дев`ять) грн 90 коп., яка складається заборгованості за основним боргом.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Профіт Капітал» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 421 (чотириста двадцять одну) грн 81 коп. та 1 109 (одну тисячу сто дев`ять) грн 03 коп. витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», вул. Набережно-Лугова,8, м. Київ, 04071, ЄДРПОУ: 39992082;
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .
Рішення складене у повному обсязі 02.07.2026 року.

Суддя Тисменицького районного суду 
Івано-Франківської області  Гриньків Д.В.