ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/1650/25 	

Господарський суд Житомирської області у складі
судді Лозинської І.В., 
секретар судового засідання Шовтюк І.В.

за участю представників сторін:
- від позивача: Дідовець Ю. П.; Чемерис О.О., згідно з даними з ЄДР 
- від відповідача: Вербицький Я. В., довіреність від 16.01.2026 (в режимі відеоконференції) 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "РТМ - Україна" 
про стягнення 254678,54 грн 

В засіданні суду оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

Позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача 254678,54 грн недоотриманої плати за право тимчасового користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності м. Житомира, за договором на розміщення зовнішньої реклами №30 від 01.08.2016.
Як вбачається з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2025, вищевказану заяву передано судді Прядко О. В.
Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Житомирської області №105/2025 від 16.12.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи (заяви) №906/1650/25, яку Указом Президента України №944/2025 від 13.12.25 (оприлюднений 15.12.25) призначено суддею Західного апеляційного господарського суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025 вищевказану справу передано судді Лозинській І. В.
18.12.2025 та 29.12.2026 до суду від позивача надійшли аналогічні клопотання від 15.12.2025 (вх. г/с №01-44/4110/25) та від 20.12.2025 (вх. г/с № 01-44/4219/25) про залучення Північного офісу Держаудитслужби третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (а. с. 152 - 153 у т. 1; 1 - 2 у т. 3).
29.12.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування в Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області розрахунок щодо суми в розмірі 254678,54 грн, що підлягає стягненню з відповідача (а. с. 4, 5 у т. 3).
Ухвалою від 30.12.2025 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання суду (а. с. 7 у т. 3).
26.01.2026 до суду від відповідача надійшли такі документи від 25.01.2026:
- відзив на позовну заяву з додатками із запереченнями проти позову з підстав, у ньому викладених та клопотанням про поновлення строку на його подання (а. с. 16 - 46 у т. 3);
- заперечення на клопотання позивача про витребування доказів (а. с. 47 - 55 у т. 3);
- заперечення на клопотання позивача про залучення третьої особи (а. с. 56 - 64 у т. 3);
- клопотання про визнання доказів неналежними (вх. г/с №01-44/326/26) (а.с. 65-70 т. 3).
Ухвалою від 26.01.2026 господарський суд відклав підготовче засідання на 24.02.2026 о 12:00, витребував у позивача додаткові документи (а. с. 75 у т. 2).
06.02.2026 до суду від позивача на виконання вимог вказаної ухвали господарського суду надійшла заява про долучення додаткових документів (а. с. 235 - 243 у т. 2).
Ухвалою від 24.02.2026 господарський суд продовжив підготовче провадження у справі по 30.03.2026, відклав підготовче засідання на 16.03.2026 о 11:00, відмовив у задоволенні клопотань позивача про залучення третьою особою у справі Північного офісу Держаудитслужби України, витребував у позивача додаткові документи (а. с. 90, 91 у т. 3).
16.03.2026 до суду від позивача надійшла заява з додатковими поясненнями у справі (а. с. 93 - 107 у т. 3) та витребувані судом копії дозвільних документів щодо права відповідача на тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів (а. с. 1 - 305 у т. 4).
26.03.2026, 27.03.2026 до суду від позивача надійшли клопотання (вх. г/с №01-44/1285/ 26) про поновлення процесуального строку та долучення до справи актів обстеження засобів зовнішньої реклами відповідача від 03.03.2026 (а. с. 1 - 6 у т. 5) та адресований юридичному департаменту Житомирської міської ради лист щодо площі місць розташування рекламних засобів відповідача з врахуванням розмірів опорних листів (а. с. 8 - 13 у т. 5).
27.03.2026 до суду від відповідача надійшло заперечення на клопотання позивача про долучення до матеріалів справи копій актів обстеження зазначених засобів зовнішньої реклами відповідача від 03.03.2026 з підстав, у ньому викладених (а. с. 14 - 21 у т. 5).
Ухвалою від 27.03.2026 господарський суд закрив підготовче провадження, призначив розгляд справи по суті на 22.04.2026 о 12:00, витребував від позивача розрахунок збитків з врахуванням розмірів опорних листів засобів зовнішньої реклами, які належать відповідачу, або письмове повідомлення про неможливість надання такого розрахунку (а. с. 24, 25 у т. 5).
17.04.2026 до суду від позивача надійшов витребуваний судом розрахунок, в якому зазначено, що розмір збитків з врахуванням розмірів опорних листів засобів зовнішньої реклами, які належать відповідачу, становить 4706,18 грн (а. с. 26 - 34 у т. 5).

В засіданні суду 22.04.2026 розпочато розгляд справи по суті, заслухано вступне слово представників позивача та протокольно оголошено перерву до 14:30 04.05.2026.
Ухвалою від 04.05.2026 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 19.05.2026 о 14:30 (а. с. 38 у т. 5).
В судовому засіданні 19.05.2026 суд розглянув клопотання ТОВ "РТМ - Україна" від 25.01.2026 (вх. г/ с №0144/326/26) щодо визнання неналежними доказами відповідно до предмету доказування у справі №906/1650/25 вимогу Управління Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області від 29.03.2023 №260608- 14/980-2023 "Про усунення виявлених порушень" та акт ревізії від 17.02.2023 № 06-11-30/001 .
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 76 ГПК України).
З огляду на це, будь-які матеріали мають подаватись до суду з обґрунтуванням їх належності, тобто таким чином, щоб суд міг встановити, яка саме інформація має доказове значення і на підтвердження яких саме обставин подано відповідний доказ і яким чином ці обставини стосуються предмета доказування.

Вимога Управління Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області від 29.03.2023 №260608-14/980-2023 та акт ревізії від 17.02.2023 № 06-11-30/001 стосуються обставин, що входять до предмету доказування у справі, адже на підставі цих документів позивач здійснив нарахування недоотриманої плати за право тимчасового користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності. 
Вказані докази є належними, оскільки містять відомості, які підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному провадженні, мають логічний зв`язок із обставинами, що становлять предмет доказування, тому суд приймає їх в якості доказів та відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про визнання доказів неналежними.
Також, в судовому засіданні господарський суд продовжив розгляд справи по суті, заслухав вступне слово представника відповідача в режимі відеоконференції, дослідив наявні у справі документи, заслухав повідомлення представника відповідача про намір подати заяву про стягнення з позивача понесених судових витрат на правничу допомогу. 
Представник позивача в судових дебатах позовні вимоги підтримала.
Представник відповідача в режимі відеоконференції проти позову заперечив.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши, заслухавши повноважних представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
01.08.2016 між Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради (департамент, позивач) та ТОВ "РТМ - Україна" (розповсюджувач, відповідач) укладено договір №30 на розміщення зовнішньої реклами (далі - договір), за умовами якого розповсюджувачу дозволено розмістити рекламні засоби на умовах, визначених договором, перелік яких вказаний в додатку №1 (а. с. 22 - 23 у т. 1).
Відповідно до п. 2 договору та Правил розмiщення зовнішньої реклами в м. Житомирі, затверджених рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради вiд 11.03.2010 №168, розповсюджувач зобов`язується виконувати їх та проводити оплату за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобiв, що перебувають у комунальній власності на умовах передбачених цим договором.
Розповсюджувач зобов`язується проводити оплату за тимчасове користування мiсцями розташування рекламних засобів відповідно до тарифів, встановлених виконавчим комітетом Житомирської міської ради у відповідності до зони розташування рекламних засобiв у строки, передбачені цим договором (п. 8.3. договору).
Згідно із п. 9 договору оплата по цьому договору здійснюється розповсюджувачем на підставі тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради та диференціюються у зв`язку зі змінами в податковому законодавстві.
Оплата проводиться щомісячно за розрахунком за тимчасове користування мiсцями розташування рекламних засобів з урахуванням зональних коефіцієнтів за розрахунком, викладеним в додатку № 2, який є невід`ємною частиною договору (п.10 договору).
Платежі по цьому договору здійснюються розповсюджувачем в строк до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця наступного за звітним, шляхом надіслання департаментом на адресу розповсюджувача відповідного рахунку за надані послуги (п. 11 договору).
Зміни та доповнення до цього договору вносяться шляхом укладання додаткових угод, якi є невід`ємною частиною цього договору (п. 14 договору).
Договір діє упродовж строку дії дозволу(ів), відповідно до дати терміну дії дозволу(ів) (п. 17 договору).
Додаток №1 та додаток №2 до договору №30, містить перелік адрес 11 місць розташування реклами, їх площі, місячну оплату - 51,00 грн. за 1 м.кв., зональний коефіцієнт та розмір плати за оренду на загальну суму 5200,47 грн за місяць (а. с. 23 на зв., 24 у т. 1).

Сторони також уклали додаткові угоди до договору №30, якими змінювалась кількість місць розташування конструкцій, вказаних у додатку №1 до договору (а. с. 25 - 32 у т. 1).
Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради за період з 01.01.2018 по 30.11.2022, за результатами якої складено Акт ревізії від 17.02.2023 № 06-11-30/001 (а. с. 37 - 53 у т. 1) та направлено вимогу від 29.03.2023 №260608-14/980-2023 "Про усунення виявлених порушень" (а. с. 63 у т. 1).
В Акті ревізії від 17.02.2023 № 06-11-30/001 зазначено про виявлені порушення вимог п. 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12,2003 №2067, пункту 13.2 Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Житомирі, затверджених рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 11.03.2010 № 168, п. 2 Договорів, які укладені Розповсюджувачами зовнішньої реклами, при визначені розміру площі горизонтальної проекції місця розташування рекламного засобу в Дозволах та в Додаткових угодах № 2 до Договорів, укладених з 31 Розповсюджувачем зовнішньої реклами, занижено технічні характеристики рекламного засобу, а саме площу горизонтальної проекції місця розташування рекламного засобу, на яку повинна нараховуватися плата за тимчасове користування місцями, що перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами та яку визначено без врахування площі таких елементів наземної конструкції, як фундамент, що призвело до заниження розміру рекламних засобів та плати за розташування рекламних засобів в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг)..., що призвело до недоотримання доходів загальним фондом бюджету Житомирської міської територіальної громади (за кодом бюджетної класифікації доходів 24060300 "Інші надходження") в сумі 5 180 092,72 грн.
Листом від 29.03.2023 №260608-14/980-2023 "Про усунення виявлених порушень" зобов`язано позивача забезпечити надходження на користь бюджету Житомирської міської територіальної громади коштів від недоотримання плати за тимчасове користування місцями, що перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами в сумі 5180092,72 грн, недоотриманих доходів бюджетом Житомирської міської територіальної громади; інформацію про вжиті заходи з усунення виявлених порушень і недоліків надати до 28.04.2023 (а. с. 63 у т. 1).
Позивач оскаржив до Житомирського окружного адміністративного суду вимогу від 29.03.2023 №260608-14/980-2023 "Про усунення виявлених порушень", який рішенням від 17.06.2024 у справі №240/17778/23 задовольнив позовні вимоги позивача.
Однак постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду 22.10.2024 вказане рішення було скасовано і прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції зазначив, що вимога щодо усунення виявлених порушень, які не усунуто в ході ревізії, зазначена в листі від 29.03.2023 №260608-14/980-2023 щодо забезпечення надходження на користь бюджету Житомирської міської територіальної громади коштів від недоотримання плати та тимчасове користування місцями, що перебувають у комунальній власності для розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами є законною та скасуванню не підлягає. Під час розгляду справи апеляційний адміністративний суд встановив, що фундамент є невід`ємним елементом рекламного засобу, а отже площа його горизонтальної проекції має враховуватись при визначенні загальної площі місця розташування рекламного засобу, а також те що договором при визначені загальної площі місця розташування рекламного засобу не було враховано такі елементи наземної конструкції, як фундамент, що відповідно, занизило загальну площу горизонтальної проекції рекламного засобу, на яку повинна нараховуватися плата за розміщення зовнішньої реклами, в результаті чого занижено плату за розташування рекламних засобів, що призвело до недоотримання доходів бюджетом Житомирської міської територіальної громади.

За п. 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067 (далі - Типові правила) плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою). При цьому площа місця розташування рекламного засобу визначається як сума площі горизонтальної проекції рекламного засобу на це місце та прилеглої ділянки завширшки 0,5 метра за периметром горизонтальної проекції цього засобу. Для неназемного та недахового рекламного засобу площа місця дорівнює площі вертикальної проекції цього засобу на уявну паралельну їй площину.
Так, п. 13.2 Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Житомирі, затверджених рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 11.03.2010 № 168 визначено, що площа місця розташування рекламного засобу визначається як сума площі горизонтальної проекції рекламного засобу (всіх елементів рекламного засобу) на це місце та прилеглої ділянки завширшки 0,5 метра за периметром горизонтальної проекції цього засобу (з усіма елементами) (а. с. 99 - 119 у т. 1).
З акту від 17.02.2023 № 06-11-30/001, вбачається, що в ході ревізії за період з 01.01.2018 по 30.11.2022 суцільним способом досліджено договори на розміщення зовнішньої реклами, укладені Департаментом з Розповсюджувачами зовнішньої реклами в місті Житомирі та встановлено, зокрема, щодо договорів, укладених з відповідачем у цій справі, при визначені загальної площі місця розташування рекламного засобу не було враховано такі елементи наземної конструкції, як фундамент, що відповідно занизило загальну площу горизонтальної проекції рекламного засобу, на яку повинна нараховуватися плата за розміщення зовнішньої реклами. Як наслідок, було занижено плату за розташування рекламних засобів, що призвело до недоотримання доходів загальним фондом бюджету Житомирської міської територіальної громади (за кодом бюджетної класифікації—доходів 24060300 “Інші надходження”).
На виконання вимоги Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про усунення порушень законодавства та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №240/17778/23 від 22.10.2024, позивач направив відповідачу, який визначений в акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту за період з 01.01.2018 по 30.11.2022 від 17.02.2023 за №06-11-30/ 001, рекомендованим листом претензію про сплату 254678,54 грн недоотриманої плати за право тимчасового користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності м. Житомира (а. с. 84 - 85 у т. 1).
Відповідач в задоволенні претензії відмовив та зазначив, що між сторонами укладено договір про розміщення зовнішньої реклами з додатками, якими визначено розмір плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності міста; оплата за такими договорами здійснювалася своєчасно та в повному обсязі на підставі рахунків, виставлених департаментом, у зв`язку з чим договірні зобов`язання виконано належним чином (а. с. 86 у т. 1).
Станом на момент подання вказаного позову відповідач не сплатив вказаної суми, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує, що відповідно до укладеного договору розрахунок плати за користування місцем розташування рекламного засобу здійснювався саме позивачем, а відповідач своєчасно та у повному обсязі сплачував всі рахунки, які виставлялися позивачем; протягом усього строку дії договору позивач не ініціював внесення змін до його умов та не повідомляв відповідача про необхідність коригування розміру плати, що визначення технічних характеристик рекламних засобів та розміру плати за користування місцями їх розташування належать саме Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, який є робочим органом з питань розміщення зовнішньої реклами у місті. У зв`язку з цим відповідач вважає, що виявлені під час ревізії порушення стосуються діяльності позивача, а не дій відповідача.
2. Висновок щодо обґрунтованості позову та застосовані судом норми права.
Для правильного вирішення спору визначальним є встановлення правової природи спірних правовідносин та з`ясування того, чи є заявлена до стягнення сума наслідком неналежного виконання умов укладеного між сторонами договору, чи коштами, безпідставно збереженими відповідачем у зв`язку з фактичним користуванням комунальним майном.
Суд враховує, що правовідносини, пов`язані з розміщенням зовнішньої реклами, регулюються Законом України "Про рекламу", Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12. 2003 №2067 та нормативними актами органів місцевого самоврядування, прийнятими на їх виконання.
За ч. 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах здійснюється на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами міських рад у порядку, встановленому такими органами на підставі Типових правил.
Згідно з п. 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 "Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами" плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, яке перебуває у комунальній власності, встановлюється органами місцевого самоврядування.
Отже, плата за тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу має правову природу плати за користування об`єктом комунальної власності та справляється відповідно до встановлених органом місцевого самоврядування правил, а не виключно на підставі домовленості сторін договору.
Саме з урахуванням зазначеного правового регулювання господарський суд здійснює оцінку встановлених у справі обставин та доводів сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, порядок розміщення зовнішньої реклами на території міста Житомира врегульовано Правилами розміщення зовнішньої реклами в місті Житомирі, затвердженими рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 11.03.2010 №168, якими визначено порядок надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами, технічні вимоги до рекламних засобів, а також порядок нарахування та сплати плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності (далі - Правила) (а. с. 99 - 119 у т. 1).
За п. 1.1, 1.2 Правил вони розроблені на підставі Закону України "Про рекламу", Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", Закону України "Про благоустрій населених пунктів", а також Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067, і регулюють правові відносини у сфері розміщення зовнішньої реклами на території міста Житомира.
Правила визначають порядок здійснення діяльності з розміщення зовнішньої реклами в місті Житомирі та є обов`язковими для виконання усіма учасниками рекламної діяльності.
Згідно із п. 3.3 Правил підставою для розміщення зовнішньої реклами є дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, який видається на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради.
За п. 3.7 Правил після прийняття рішення про розміщення рекламного засобу між розповсюджувачем зовнішньої реклами та робочим органом укладається договір на право тимчасового користування місцем розташування рекламного засобу, що перебуває у комунальній власності.
Як встановлено судом, сторони уклали договір на право тимчасового користування місцем розташування рекламних засобів, відповідно до якого відповідачу надано право користування місцями розташування спеціальної конструкції зовнішньої реклами.
Згідно з умовами договору та відповідних дозволів на розміщення зовнішньої реклами були визначені площі місць розташування рекламних засобів виходячи з площі горизонтальної проєкції рекламного щита, що використовувалася для нарахування плати за користування місцем розташування рекламних засобів.
Водночас розділом 13 Правил визначено порядок справляння плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.

Згідно із п. 13.2 Правил площа місця розташування рекламного засобу визначається як сума площі горизонтальної проєкції всіх елементів рекламного засобу на це місце та прилеглої ділянки завширшки 0,5 метра за периметром горизонтальної проєкції цього засобу з усіма елементами.
За п. 13.4 Правил плата за тимчасове користування місцями, що перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами справляється на підставі договору та підлягає внесенню розповсюджувачем реклами.
Згідно з п. 13.5 Правил розмір плати за тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу визначається шляхом множення: розміру площі місця розташування рекламного засобу; коефіцієнтів диференціації базового тарифу залежно від місця розташування рекламного засобу; коригуючих коефіцієнтів.
Розділ 14 Правил встановлює базові тарифи плати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території міста Житомира.
Таким чином, станом на дату проведення ревізії розмір плати за користування місцем розташування рекламного засобу безпосередньо залежав від площі місця розташування рекламного засобу, яка повинна визначатися з урахуванням усіх елементів конструкції рекламного засобу, а не лише площі рекламної поверхні.
Під час проведення ревізії, оформленої актом від 17.02.2023 №06-11-30/001, Управлінням Північного офісу Державної аудиторської служби України встановлено порушення порядку визначення площі місця розташування рекламних засобів, що призвело до заниження плати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.
Разом з тим, рішенням від 19.04.2023 за №438 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 11.03.2010 №168" Виконавчий комітет Житомирської міської ради зазначив про внесення змін до п. 13.2 рішення виконавчого комітету міської ради від 11.03.2010 №168 "Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Житомирі", виклавши його в такій редакції: "Площа місця розташування рекламного засобу визначається відповідно до п. 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067. При визначенні площі місця розташування не враховується площа фундаменту наземної зовнішньої реклами". Ця умова поширюється на вже визначені площі місць розташування рекламних засобів в виданих дозволах на їх розміщення".
Однак, враховуючи, що рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 11.03.2010 №168 "Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Житомирі" містить лише 6 пунктів, на що звернув увагу Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 22.10.2024 у справі №240/17778/23 (а. с. 71 на зв. у т. 1), Виконавчий комітет Житомирської міської ради п. 5 рішення від 06.09.2023 №1268 "Про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами в м. Житомирі" вніс зміни та доповнення до п. 1 рішення виконавчого комітету міської ради від 19.04.2023 №438 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 11.03.2010 №168", виклавши його в такій редакції:
" 1. Внести зміни до пункту 13.2 Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Житомирі, затверджених рішенням виконавчого комітету міської ради від 11.03.2010 №168 "Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Житомирі", виклавши його в такій редакції: "Площа місця розташування рекламного засобу визначається відповідно до п. 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067. При визначенні площі місця розташування не враховується площа фундаменту наземної зовнішньої реклами". Ця умова поширюється на вже визначені площі місць розташування рекламних засобів в виданих дозволах на їх розміщення" (а. с. 122 - 123 у т. 1).
Доказів оскарження вказаного рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування в судовому порядку або його скасування Житомирською міською радою відповідно до ч. 9 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до матеріалів справи не надано.

Частиною 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
За таких обставин, на думку суду, за наявності рішення виконавчого комітету міської ради від 06.09.2023 №1268, яким передбачено, що при визначенні площі місця розташування не враховується площа фундаменту наземної зовнішньої реклами, відсутні правові підстави для задоволення позову про стягнення з відповідача недоотриманої плати у розмірі 254678,54грн за право тимчасового користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності м. Житомира, згідно з договором на розміщення зовнішньої реклами №30 від 01.08.2016. 
Крім того, порушення, встановлені під час проведення ревізії Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, стосуються діяльності Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради як робочого органу з питань розміщення зовнішньої реклами та суб`єкта, відповідального за формування умов договорів і визначення технічних характеристик рекламних засобів.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до вчинення дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. За встановлених судом обставин відповідач виконував свої обов`язки виключно у межах та спосіб, визначених договором, умови якого були сформульовані позивачем.

3. Судові витрати за результатами розгляду справи. 
Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.
Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ: 

У задоволенні позову відмовити

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 29.05.26 

Суддя Лозинська І.В. 

Віддрукувати: 
1 - до справи
2,3 - сторонам через Електронний суд