Справа № 944/2372/26
Провадження №3/944/1299/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.06.2026 року	м.Яворів 	

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., за участю захисника Федака М.Л., в режимі відеоконференції, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
в с т а н о в и в:
31 березня 2026 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м.Новояворівську Яворівського району Львівської області по вул. Центральній, керував транспортним засобом марки «OPEL COMBO», номерний знак НОМЕР_1 , був неуважний до дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням, внаслідок чого допустив виїзд за межі проїзної частини дороги із подальшим перекиданням. При ДТП автомобіль отримав технічні пошкодження з матеріальними збатками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3б Правил дорожнього руху.
31 березня 2026 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м.Новояворівську Яворівського району Львівської області по вул. Центральній, керував транспортним засобом марки «OPEL COMBO», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння згідно токсилогічного дослідження зразка крові у КНП «Львівське територіальне медичне обєднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів в лікуванні та швидкої медичної допомоги» від 01.04.2026, результат огляду 1,35 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.
25.05.2026 захисник Федак М.Л. в інтересах ОСОБА_1 скерував через систему «Електронний суд» письмові пояснення, в яких заначає, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що є обов`язковою підставою для притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. З матеріалів відеозапису вбачається, що стоїть авто в нерухомому стані до якого під`їхала поліція та швидка допомога. При цьому ОСОБА_1 взагалі не видно на відеозаписі. В подальшому до автомобіля швидкої підходить поліцейський та запитує який попередній діагноз в особи, яка знаходиться в кареті швидкої, на що медичний працівник відповідає – закрита черепно-мозкова травма, забій грудної клітки. Поліцейський далі каже «нетверезий стан», на що йому медичний працівник відповідає – ми не можемо сказати ми не маємо Драгера. Далі поліцейський запитує куди будуть госпіталізувати особу та медичний працівник повідомляє поліцейському медичний заклад та адресу госпіталізації. Зазначає, що матеріали справи не містять ні медичного висновку щодо результатів обстеження на стан алкогольного сп`яніння, ні акту медичного огляду. Cаме посилання закладу охорони здоров`я у відповіді на звернення поліції щодо результатів токсикологічного дослідження не є належним доказом вини. У відповіді зазначено результат огляду від 01.04.2026, тоді як подія мала місце 31.03.2026, тому такі результати огляду не можуть прийматись судом. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Доказів реєстрування огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніня в закладі охорони здоров`я в будь-яких документах також до матеріалів справи не приєднано. Крім цього, зазначає, що медичний заклад, який проводив дослідження не є закладом який має ліцензію на проведення оглядів на стан сп`яніння. Відтак у матеріалах провадження відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. В даній ситуації вина ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а в силу ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.
З урахуванням наведеного просить, клопотання задовольнити.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду спарви.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 , адвокат Федак М.Л. надав пояснення аналогічні викладеним в клопотанні, просив закрити провадження у справі.
Заслухавши захисника Федака М.Л., дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №649249 від 24.04.2026, в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністравтиної відповідальності по суті порушення» зазначено «Згідний що було ДТП», протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №649268 від 24.04.2026, в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначено «Згідний», письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.04.2026, в яких останній зазначає, що 31.03.2026 близько 16:30 год. він керував автомобілем марки «OPEL COMBO», номерний знак НОМЕР_1 , втратив керування внаслідок чого перекинувся, де автомобіль отримав технічні пошкодження з матеріальними збитками, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 31.03.2026, протоколом огляду місця події від 31.03.2026, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 31.03.2026, відповіддю КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Пантелеймона», з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні в даному медичному закладі з приводу тілесних ушкоджень, отриманих в ДТП 31.03.2026. Згідно токсилогічного дослідження від 01.04.2026 зразка крові ОСОБА_1 , 04.05.1961, вміст етанолу становить 1,35 проміле.
З відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що в цей час коли поліцейські приїхали на місце ДТП, ОСОБА_1 перебував у кареті швидкої медичної допомоги, де йому надавалась перша медична допомога. В подальшому поліцейським було допитано доньку ОСОБА_1 , яка підтвердила, що в кареті швидкої допомоги є її батько ОСОБА_1 . Автомобіль оформлений на матір.
З другого файлу відеозапису вбачається, що такий вівся 24.04.2026, під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, де ОСОБА_1 не заперечував щодо вчинення ДТП та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Як вбачається з відеозапису та матеріалів справи, ОСОБА_1 після вчинення ДТП перебував з тяжкими травмами.
У відповідності до п.п. 14, 15 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Так, з відповідді КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Пантелеймона» вбачається, що за результатами токсилогічного дослідження від 01.04.2026 зразка крові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вміст етанолу в крові склав 1,35 проміле.
Суд звертає увагу на те, що під час прибуття поліцейських на виклик на місце вчинення ДТП, ОСОБА_1 перебував в кареті швидкої медичної допомоги, де йому надавалась перша медична допомога, а тому поліцейський не міг запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи проїхати у медичний заклад, який входить до Переліку закладів, що наділені правом проводити огляд водіїв на стан алкогольного спяніння, оскільки водій отримав тяжкі травми та підлягав госпіталізації до спеціалізованого закладу охорони здоров`я. 
Суд не бере до уваги покликання захисника на те, що у відповіді зазначено результат огляду від 01.04.2026, тоді як подія мала місце 31.03.2026, відтак такий результат не може братись до уваги судом, так як медичним закладом проводилось токсикологічне дослідення, що є лабораторним аналізом біологічних матеріалів (кров, сеча або слина), який виявляє, ідентифікує та кількісно визначає рівень алкоголю (етанолу), внаслідок чого результат такого дослідження відомий не одразу. 
Також не можуть бути взяті до уваги покликання захисника, на те, що матеріали справи не містять ні медичного висновку щодо результатів обстеження на стан алкогольного сп`яніння, ні акту медичного огляду, так як згідно відповіді КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» відокремленого підрозділу «Лікарня Святого Пантелеймона» вбачається, що оформлення акту і висновку про стан сп`яніння на підставі медичного огляду не здійснювалось, оскільки з 2022 вказаний медичний заклад не включений до Переліку закладів охорони здоров`я, що здійснюють огляд водіїв транспортних засобів на наявність ознак алкогольного сп`яніння. 
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, суд не вбачає.
В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також положення ст.36 КУпАП, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на визначений строк.
Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 665,60 гривень. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 36, 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», 
п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя М.О. Білецька