Справа № 522/19741/25-Е
Провадження № 2/496/857/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого - судді Шаньшиної М.В.,
за участю секретаря – Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ТОВ «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 4 373,99 долларів США, а також судовий збір у сумі 2 422,40 грн. 
Свої вимоги мотивує тим, що 28.07.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 як позичальником було укладено договір про надання споживчого кредиту №11023093000, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 24500 доларів США з розрахунку 14% на рік, строком до 28.07.2017 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором, 28.07.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , як поручителем було укладено договір поруки №28280. В подальшому права вимоги, які виникли з вище зазначених кредитного та договору іпотеки було відступлено від ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Через неналежне виконання умов Договору про надання споживчого кредиту №11023093000 від 28.07.2006 року кредитор ПАТ «ДельтаБанк» зверталося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2012 року по справі №2/1522/11841/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 11023093000 від 28.07.2006 року в розмірі за курсом НБУ складає 234 627 грн. (що складає 29417,81 долларів США)., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту 154669,64 грн., заборгованість по відсоткам 70512,53 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 1548,80 грн., пеня за прострочення відсотків 7896,66 грн. 13 травня 2020 року між ПАТ «Дельтабанк» та ТОВ «УКРДЕБТПЛЮС» був укладений Договір №2244/К про відступлення прав вимоги, посвідчений Шевченко І.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №683. За цим Договором в порядку та на умовах, визначених ним, АТ «ДЕЛЬТАБАНК» відступило ТОВ "УКРДЕБТПЛЮС" належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Згідно вказаного договору, ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" набуло право вимоги, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 11023093000 від 28.07.2006 року та договором забезпечення до нього. З урахуванням викладено просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року в розмірі 180575,37 грн.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву у якій просив розгляд справи здійснити без участі представника позивача. 
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини не явки суд не повідомили, також в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подали до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленими належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилися без поважних причин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам статей 280-281 ЦПК України.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Як встановлено у судовому засіданні, 28 липня 2006 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 як позичальник уклали кредитний договір №11023093000, відповідно якого позивач надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредит у розмірі 24 500 (двадцять чотири тисячі п`ятсот) доларів США 00 центів, строком до 28 липня 2017 року зі сплатою 14,0% річних за користування кредитними коштами, а позичальник зобов`язався сплачувати платежі, встановлені договором. 
В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 (Поручитель) було укладено Договір поруки №28280 від 28 липня 2006 року (Договір поруки), за умовами якого Поручитель зобов`язалася відповідати за виконання Позичальником усіх його зобов`язань перед Кредитором в повному обсязі, що виникають з Кредитного договору. 
08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. 
Відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором №11023093000, укладеним 28 липня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 та договорами забезпечення по кредиту. У порушення умов кредитного договору, позичальник зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї перед банком утворилася прострочена заборгованість. 
15 травня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення у справі № 2/1522/11841/11, за яким позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволені в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул.. Щорса, 36-Б) заборгованість за кредитом № 11023093000 від 28 липня 2006 року в розмірі 29 417 (двадцять дев`ять тисяч чотириста сімнадцять) доларів США 81 центів, що за курсом НБУ складає 234 627 (двісті тридцять чотири тисячі шістсот двадцять сім) гривень 63 копійок, що включає в себе:- заборгованість за кредитом -19 392 (дев`ятнадцять тисяч триста дев`яносто два) доларів США 61 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 154 669 (сто п`ятдесят чотири тисячі шістсот шістдесят дев`ять) гривень 64 копійок;- заборгованості по процентам за користування кредитом -8 840 (вісім тисяч вісімсот сорок) доларів США 92 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 70 512 (сімдесят тисяч п`ятсот дванадцять) гривень 53 копійок;- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом -194 (сто дев`яносто чотири) доларів США 19 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1 548 (одна тисяча п`ятсот сорок вісім) гривень 80 копійок;- пеня за прострочення відсотків -990 (дев`ятсот дев`яносто ) доларів США 09 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 7 896 (сім тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень 66 копійок.
13 травня 2020 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» був укладений Договір №2244/К про відступлення прав вимоги, посвідчений Шевченко І.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №683.
Згідно з вказаним договором, ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" набуло право вимоги, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту №11023093000 від 28 липня 2006 року та за договорами забезпечення до нього. Таким чином, кредитора за Договором про надання споживчого кредиту було змінено з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС».
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2025 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», код ЄДРПОУ 43212924, юридична адреса: 04073, м. Київ, пр-т С. Бандери, 28-А, у справі з виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2012 року у справі № 2/1522/11841/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суми заборгованості за Кредитним договором в розмірі 29 417,81 доларів США, що за курсом НБУ складало 234 627,63 грн., що включає в себе: заборгованість за кредитом - 19 392,61 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складало 154 669, 64 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом – 8 840,92 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складало 70 512,53 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом — 194,19 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складало 1 548,80 грн., пеня за прострочення відсотків 990,09 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складало 7 896,66 грн., а також судові витрати по 850,00 грн. мита та 60,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з кожного. 
Суми, передбачені статтею 625 ЦК України нараховано позивачем за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року в межах строків позовної давності.
За ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.
Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК.
Діюче законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриття й виконання виконавчого провадження.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України.
З огляду на те, що Позичальником після набрання законної сили Рішенням суду, вищевказане Рішення суду в день набрання їм законної сили не було виконано, у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення 3% річних.
Стаття 625 ЦК України входить до розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11).
Унаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Тому право подати позов про стягнення 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення, що узгоджується з діючою судовою практикою.
У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних. Стягнення 3% річних можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.
Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
За таких підстав, позовні вимоги ТОВ «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення коштів підлягають задоволенню.
Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 509, 625, 629, 638, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 282-284, 354-355 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Укрдебт Плюс», ЄДРПОУ 43212924, місцезнаходження: 04073, м. Київ, пр-т С. Бандери, 28-А, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 4 373,99 долларів США, а також судовий збір у сумі 2 422,40 грн. 
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В. Шаньшина