01.05.2026 Справа № 756/12246/24

Унікальний номер справи 756/12246/24
Номер провадження 2/756/225/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 квітня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Белоконної І.В.
за участю секретаря судового засідання - Погорелової В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів),

 
ВСТАНОВИВ:

 
Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Рябка Р.О. звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів грошові кошти у розмірі 5 434 000,00 грн та судові витрати.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказана квартира була придбана нею за договором купівлі-продажу квартири від 11.04.20217, зареєстрованим в реєстрі за № 403 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бойком Т.В.
Жоден із правовстановлюючих документів на квартиру не було визнано недійсним, а записи про реєстрацію права власності не скасовувалися.
Однак з моменту набуття права власності на квартиру, позивач не може користуватись нею, оскільки у ній проживають невідомі їй особи, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не є ані членами сім`ї позивача, ані її близькими родичами.
При цьому, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно первісним власником квартири є ОСОБА_2 , яка фактично і далі продовжує користуватися квартирою разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 .
Окрім цього, у квартирі були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Однак з 06.09.2021 ОСОБА_3 знятий з місця реєстрації за адресою квартири на підставі заяви ОСОБА_1 від 03.09.2021 поданої до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА. 
У зв`язку з настанням смерті ОСОБА_4 , її також було знято з місця реєстрації в спірній квартирі.
Позивачу стало відомо, що за вказаною адресою квартири ОСОБА_3 здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа підприємець, а також зареєстровано у квартирі юридичну особу, а саме «ЕЛЬДІЯ АВТО» ФІЛІЯ УКРАЇНСЬКО-ЛИТОВСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕЛЬДІЯ».
У позивача відсутні будь-які договірні відносини із відповідачами, що свідчить про безпідставність їх проживання у належній їй на праві власності квартирі.
Проживання відповідачів у квартирі перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися та розпоряджатися нерухомістю, внаслідок чого зазначає збитків у формі втраченого доходу від здачі в оренду належного їй майна.
Зважаючи на те, що відповідачі безпідставно користуються квартирою з 11.04.2017, що на дату звернення до суду з позовом становить 88 місяців, позивач просить стягнути суму неотриманої орендної плати з огляду на середню ринкову вартість оренди квартири у розмірі 5 434 000,00 грн виходячи з розрахунку: 61 750,00 грн (середня ринкова вартість квартири за календарний місяць) х 88 місяців (з 11.04.2017 по вересень 2024 року) = 5 434 000,00).
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24.10.2024 відкрито загальне провадження по справі.
14.11.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідачів - адвокат Новік В.М., в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування поданого відзиву зазначено, що саме позивач неправомірно володіє квартирою, яка на підставі свідоцтва про право власності від 12.08.2003, виданим Головним управлінням житлового забезпечення КМДА, належить ОСОБА_2 . Як свідчить витяг з кримінального провадження № 12016100050008273, невстановлені особи, використовуючи завідомо підроблені документи, перереєстрували право власності на квартиру, після чого остання кілька разів була віджучена, наразі в ДРРП у відомостях про власника квартири зазначено ОСОБА_1 . У даному кримінальному провадженні спірна квартира є речовим доказом, ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3 визнані потерпілими, спірна квартира залишається переданою на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .
ОСОБА_2 утримує квартиру, з моменту реєстрації в ДРРП квартири за позивачем сплачує податок на нерухоме майно за квартиру та комунальні послуги. Є підстави вважати, що ОСОБА_1 - це підставна особа, на яку шахраї оформлювали фактично вкрадене у людей майно, що є предметом розслідування Службою безпеки України в межах кримінального провадження № 12014100100014098 від 17.12.2014. З 2017 року, тобто з моменту оформлення спірної квартири у власність ОСОБА_1 , незважаючи на значну кількість судових справ за 7 років, жодного разу не була особисто присутня на судових засіданнях, ніколи не з`являлася в квартирі, цю людину ніхто ніколи не бачив.
В поданому відзиві представник відповідача також зазначає, 18.09.2003 квартира з метою забезпечення кредитних зобов`язань ОСОБА_2 була передана в заставу ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» (в подальшому ПАТ «БГ Банк», ПАТ «Банк Перший»). Між ПАТ «БГ Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» укладені договір про відступлення права вимоги від 12.11.2014 (за кредитними договорами), та договір про відступлення права вимоги від 14.11.2014 (за договорами іпотеки). 05.06.2015 між ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» і ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД» укладено договір про відступлення права вимоги. 14.07.2015 між ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД» та ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор» укладено договір про відступлення права вимоги.
02.12.2015 постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/2924/15-г за позовом ПАТ «БГ Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло», третя особа: ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор» про визнання нікчемних правочинів і застосування наслідків їх недійсності, заявлені вимоги задоволено і визнано недійсними договори про відступлення права вимоги, що укладені між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло», а також застосовано наслідки недійсності правочину шляхом зобов`язання ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» повернути ПАТ «БГ Банк» оригінали всіх документів, які зазначені в Акті прийому - передачі документації, зокрема кредитний договір № 92 від 20.05.2003 із змінами та доповненнями, укладений з ОСОБА_2 .
В подальшому, ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор» уклало з ТОВ «Ліхт Інвест» договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого право власності на квартиру перейшло до останнього.
Враховуючи судове рішення і наслідки недійсності правочину і застосування наслідків недійсності правочину, право вимоги до ОСОБА_2 мало повернутися первинному кредитору ПАТ «БГ Банк», що призвело б до втрати такого права у ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор». Однак, ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор», подавши приватному нотаріусу заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчинило незаконні дії, спрямовані на вибуття квартири з власності іпотекодавця ОСОБА_2 , набуття права власності на неї за вказаним товариством та подальший продаж іншій юридичній особі ТОВ «Ліхт Інвест», яке в подальшому відчужило квартиру позивачу ОСОБА_1 .
Окрім того, представник відповідача у відзиві зазначає, що додана до позовної заяви таблиця, де зазначено середню ринкову вартість оренди квартири, виходячи з аналогічних пропозицій, в розмірі 61750,00 грн на місяць не є належним та допустимим доказом. Просить також застосувати до позовних вимог строки позовної давності.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.12.2024 відмовлено представнику відповідачів у зупиненні провадження по справі до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі № 756/9556/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ТОВ «Ліхт Інвест», Приватний нотаріус КМНО Бойко Т.В., ОСОБА_3 , про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, яка розглядається Оболонським районним судом міста Києва.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.03.2025 за клопотанням відповідачів по справі призначено комплексну судову товарознавчу та будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: Чи була придатна в період з 11.04.2017 по 11.08.2024 для проживання та здачі в оренду як житлове приміщення квартира за адресою: АДРЕСА_1 за наявності виявлених технічних та будівельних недоліків? Яка в період з 11.04.2017 по 11.08.2024 була щомісячна ринкова вартість оренди квартири за адресою: АДРЕСА_1 (вказати помісячно)? Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
05.06.2025 до суду надійшов лист директора експертної установи про залишення ухвали суду від 04.03.2025 без виконання через невиконання попередньої оплати експертизи.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.06.2025 поновлено провадження по справі та призначено до судового розгляду.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені судом належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача.
В судовому засіданні відповідачі та їх представник заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у позовній заяві та просили відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. 
Заслухавши пояснення відповідачів та їх представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 12.08.2003 набула у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
20.05.2003 між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства», правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 92.
18.09.2003 спірна квартира з метою забезпечення кредитних зобов`язань ОСОБА_2 було передано в заставу ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» (в подальшому ПАТ «БГ Банк», ПАТ «Банк Перший»).
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.01.2015 у справі № 756/2333/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «БГ Банк» заборгованість за кредитним договором № 92 від 20.05.2003.
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.05.2015 відмовлено відмовлено ПАТ «БГ Банк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 
14.11.2014 між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» було укладено договір відступлення права вимоги № 1025.
Того, ж дня зареєстровано запис про зміну іпотеки, а саме замінено іпотекодержателя ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» на підставі договорувідступлення права вимоги № 1025 від 14.11.2025.
05.06.2015 внесений запис про зміну іпотекодержателя квартири на ПАТ «Закритий недиверсіфікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД».
14.07.2015 внесено відомості про зміну іпотекодержателя квартири на ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор».
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 року у справі № 910/2924/15-г за позовом ПАТ «БГ Банк» до ТОВ «Марко Поло», треті особи: приватний нотаріус Войнарська І.А., ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор», ТОВ «Компанія з управління активами «Домініон - Капітал», ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД» про визнання нікчемними правочинів та застосування наслідків їх недійсності, вирішено визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 14.11.2014, укладений між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло», застосовано наслідки недійсності правочину та зобов`язано повернути банку документи, зазначені в акті прийому-передачі документації, зокрема по`вязані з кредитним договором № 92 від 20.05.2003 року.
17.02.2016 приватним нотаріусом Михайленко С.А. зареєстровано право власності на квартиру за ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор» на підставі вимоги про усунення порушень, забезпечених іпотекою від 12.10.2015, договору застави № 5415 від 18.09.2003, договору відступлення права вимоги № 1205 від 14.07.2015, а 24.02.2016 зареєстровано припинення іпотеки.
25.03.2016 зареєстровано право власності на квартиру за ТОВ «Ліхт Інвест» на підставі договору купівлі-продажу квартири.
01.02.2017 зареєстровано право власності на квартиру за ТОВ «Ліхт Інвест» на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 01.02.2017.
11.04.2017 року між ТОВ «ЛІХТ ІНВЕСТ» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 403, за умовами якого продавець продав, а покупець купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.11.2020 у справі № 756/11551/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ТОВ «Ліхт Інвест», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Т.В. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.07.2021, в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 26.01.2022 у даній справі змінені мотиви відмови у позові ОСОБА_2 , а саме констатовано про неправильно обраний позивачем спосіб захисту, яким у цьому випадку є витребування майна з чужого незаконного володіння.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.06.2025 у справі № 756/9556/24, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 04.02.2026, позов ОСОБА_2 задоволено повністю, витребувано на користь ОСОБА_2 з незаконного володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 15140,00 грн.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частинами 1, 2 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). 
Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.
Зокрема, відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Судом встановлено, що спірна квартира на підставі свідоцтва про право власності від 12.08.2003, виданим Головним управлінням житлового забезпечення КМДА належала відповідачу ОСОБА_2 . З метою забезпечення кредитних зобов`язань квартира була передана в заставу ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» (в подальшому - ПАТ «БГ Банк», ПАТ «Банк Перший»), яке 14.11.2014 уклало договір про відступлення права вимоги з ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло». В подальшому, 17.02.2016 квартира з порушенням чинного законодавства була зареєстрована на праві власності за ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор», яке на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.2016 відчужило її ТОВ «Ліхт Інвест», яке в свою чергу 11.04.2017 відчужило квартиру ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Бойко Т.В.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.06.2025 по справі № 756/9556/24, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04.02.2026, позовну заяву ОСОБА_2 про витребування квартири із чужого незаконного володіння було задоволено повністю та витребувано на користь ОСОБА_2 із володіння ОСОБА_1 квартиру.
Таким чином, законним власником спірного майна є ОСОБА_2 .
Судом апеляційної інстанції по справі № 756/9556/24 було зазначено, що враховуючи, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 02 грудня 2015 року у справі № 910/2924/15-г визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 14.11.2014, відтак, подальша реєстрація у 2016 році спірної квартири за ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор» відбувалась незаконно та поза волею ОСОБА_2 . Колегія суддів звернула увагу на те, що ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор» зареєструвало за собою право власності на квартиру 17.02.2016, тобто через два місяці після винесення постанови Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/2924/15-г, де вказане товариство було залучено до розгляду в якості третьої особи. За період часу із 17.02.2016 по 11.04.2017 спірна квартира була двічі відчужена: на користь ТОВ «Ліхт Інвест» та ОСОБА_1 . Враховуючи, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 у справі № 910/2924/15-г визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 14.11.2014, після укладення якого ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор» зареєструвало за собою право власності на нерухоме майно, відтак, в подальшому ОСОБА_1 придбала квартиру у ТОВ «Ліхт Інвест», яке не мало на це повноважень.
Як вбачається з вищенаведеного, судовими рішеннями було встановлено, що недійсний правочин, тобто договір відступлення права вимоги від 14.11.2014, укладений між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» не створює юридичних наслідків, з урахуванням чого ОСОБА_1 не може вважатися добросовісним набувачем спірної квартири, рішеннями судів підтверджено факт незаконного вибуття з володіння ОСОБА_2 квартири, тому, відповідно, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про витребування безпідставно отриманих коштів, пов`язаних з неможливістю користування квартирою, оскільки у ній проживають відповідачі, не підлягає задоволенню.
За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Інші доводи учасників справи не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує положення ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що при відмові в задоволенні позовних вимог судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. 215, 216, 317, 328, 1212 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 133,141, 209-211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 01.05.2026.

Суддя   І.В. Белоконна