П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/12293/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Леміщак Д.М. 
Суддя-доповідач - Курко О. П. 
22 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Курка О. П. 
суддів: Ватаманюка Р.В.  Боровицького О. А. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що полягають у відмові провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2026 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 22.01.2026 № 9514/48-2026, виданої Сектором з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з 01.01.2026 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 22.01.2026 № 9514/48-2026, виданої Сектором з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України, без обмеження виплати пенсії максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах начальницького складу. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.03.2010 № 401 о/с його звільнено зі служби в органах внутрішніх справ. 
З березня 2010 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII. 
22.01.2026 Сектором з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України видано оновлену довідку № 9514/48-2026 про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових його складових за грудень 2025 року для перерахунку пенсії. 
27.01.2026 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.01.2026 на підставі зазначеної довідки без обмеження максимальним розміром. 
Листом від 09.02.2026 № 9163-9400/П-02/8-2600/26 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило у здійсненні такого перерахунку у зв`язку з відсутністю підстав. 
Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист. 
Згідно з частиною 2 статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Положеннями частин 1, 2, 4 статті 63 Закону № 2262-XII передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45), згідно з пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
З огляду на викладене підставою для проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію за нормами Закону № 2262-ХІІ, є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Пунктом 2 згаданої постанови установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постановах від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21, від 31.08.2022 у справі № 120/8603/21-а, від 12.09.2022 у справі № 500/1813/21, від 14.09.2022 у справі № 500/1886/21, від 22.09.2022 у справі № 500/3840/21 виклав таку правову позицію:
- з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 у частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно з якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;
- через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно з Законом України № 1082-IX, в осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік);
- встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 704, жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величиною є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року.
З огляду на викладене через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", виникли підстави для перерахунку пенсії позивача, призначеної згідно з Законом № 2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 704, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Окрім цього, відповідно до положень частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що при обрахунку пенсії мають враховуватись щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, які виплачувались військовослужбовцю.
Аналогічні нормативні положення містяться також у частині третій статті 63 Закону № 2262-ХІІ, якою передбачено підстави для перерахунку пенсій та перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються для їх перерахунку.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Згідно з частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. 
Згідно з вимогами статті 10 Закону № 2262-ХІ обов`язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду, які здійснюють нарахування пенсій на підставі наданих відповідними органами / особою - пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.
Таким чином, органи Пенсійного фонду здійснюють перерахунок пенсій на підставі довідок про складові оновленого грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, які видані відповідними міністерствами та відомствами.
Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII у статті 94 уповноважив Кабінет Міністрів України встановити схеми посадових окладів і додаткових виплат для поліцейських. На виконання цього повноваження Кабінет Міністрів України 11.11.2015 прийняв постанову № 988, якою затвердив схеми окладів за спеціальним званням поліцейських та схеми посадових окладів поліцейських. Ця постанова набрала чинності 02.12.2015 і є нормативною основою для визначення рівня грошового забезпечення поліцейських.
На підставі зазначеного Закону та постанови № 988 наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України та курсантам вищих навчальних закладів МВС України із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260). Цей документ є ключовим нормативним актом, що визначає структуру і склад грошового забезпечення поліцейських. Пункт 3 Порядку № 260 встановлює, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання і включає посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразові додаткові види грошового забезпечення.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103, пункт 3 якої передбачав перерахунок пенсій осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з урахуванням окладів за посадою, спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, виплачених поліцейським за відповідними посадами у січні 2016 року відповідно до постанови № 988. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, пункти 1, 2 та 3 постанови Кабінету Міністрів України № 103 визнано протиправними та скасовано. 
Суд констатував, що постанова у відсотковому співставленні встановлює зменшення виплати пенсії у порівнянні з тими умовами, які відповідні особи мали до її прийняття, фактично звужує складові грошового забезпечення, що підлягають урахуванню при обрахунку пенсії, а тому звужує зміст вже існуючих прав таких осіб.
Таким чином, внаслідок скасування постанови № 103 у судовому порядку відновилося правове регулювання перерахунку пенсій, що існувало до прийняття зазначеної постанови, а саме - перерахунок з урахуванням повного складу грошового забезпечення поліцейських відповідно до постанови № 988 і Порядку № 260. Саме ця правова ситуація стала підставою для видачі Сектором з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 22.01.2026 № 9514/48-2026.
Наказом МВС України від 25.02.2019 № 129, до якого наказом МВС України від 16.04.2021 № 291 внесено зміни, визначено, що Сектор з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України є уповноваженим структурним підрозділом, наділеним повноваженнями з підготовки та видачі довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій відповідних категорій осіб. Отже, Сектор з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України є компетентним суб`єктом для видачі довідки про розмір грошового забезпечення, форма і зміст якої є обов`язковою підставою для здійснення перерахунку органами Пенсійного фонду України.
Також Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI) було внесено зміни до статті 43 Закону № 2262-ХІІ, якими встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Аналогічне обмеження було закріплено у статті 2 Закону № 3668-VI у частині, що поширювала свою дію на Закон № 2262-ХІІ.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ визнано такими, що не відповідають Конституції України, зокрема частині п`ятій статті 17. Конституційний Суд виходив з того, що норми-принципи статті 17 Конституції України щодо забезпечення соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей, є пріоритетними та мають безумовний характер. Будь-які заходи, спрямовані на звуження обсягу соціального захисту цих категорій осіб, у тому числі обумовлені економічними обставинами, суперечать Конституції. Конституційний Суд прямо зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини цього Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ втратили чинність з дня ухвалення Рішення, тобто з 20.12.2016. Положення статті 152 Конституції України встановлюють, що закони або їхні окремі положення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність. Отже, жодного правового підґрунтя для застосування обмеження максимальним розміром пенсій осіб, які отримують пенсію на підставі Закону № 2262-ХІІ, після 20.12.2016 не існує.
Водночас стаття 2 Закону № 3668-VI, яка містила аналогічне за змістом обмеження, і яка формально не була предметом розгляду Конституційного Суду у справі № 7-рп/2016, продовжувала діяти. Конституційний Суд України рішенням від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022 у справі № 3-102/2021(231/21, 415/21) визнав неконституційними й ті приписи статті 2 Закону № 3668-VI, що поширювали своєю дією на Закон № 2262-ХІІ обмеження пенсій максимальним розміром. Конституційний Суд підкреслив, що ці норми не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у лютому 2014 року.
Таким чином, після 12.10.2022 жодна норма чинного законодавства України не надає органам Пенсійного фонду України підстав для обмеження максимального розміру пенсій, призначених на підставі Закону № 2262-ХІІ. Обидва Рішення Конституційного Суду відповідно до статті 151-2 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України, остаточними і такими, що не можуть бути оскаржені.
На виконання судових рішень, які зобов`язують органи Пенсійного фонду України здійснювати перерахунок пенсій, відповідач апелював до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 "Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій, призначених (перерахованих) на виконання судових рішень" (далі - Порядок № 821). Цим підзаконним нормативним актом запроваджено практику розподілу належної щомісячної пенсійної виплати на дві частини: частину, що виплачувалася до прийняття відповідного судового рішення (поточна виплата), та різницю між перерахованим і попереднім розміром пенсії (яка вноситься до "окремого реєстру" і виплачується після отримання бюджетних асигнувань). Отже, фактично частина конституційно гарантованого щомісячного пенсійного забезпечення перетворювалася не на поточну виплату, а на виплату заборгованості у невизначеному майбутньому.
Проте рішенням Київського адміністративного суду від 04.03.2026 у справі № 320/51985/25 постанову Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 визнано протиправною та нечинною. Суд констатував, що Порядок № 821 суперечить статтям 55, 129, 129-1 Конституції України, частині 2 статті 14, частині 1 статті 370, частині 2 статті 372 КАС України, статті 52 Закону № 2262-ХІІ. Отже, на сьогодні Порядок № 821 не може бути правовою підставою для обмеження виплати пенсії або для відстрочення виплати будь-якої її частини.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах начальницького складу і наказом МВС України від 19.03.2010 № 401 о/с був звільнений зі служби. Пенсія позивачу призначена відповідно до Закону № 2262-ХІІ у розмірі 90 відсотків грошового забезпечення, що підтверджується протоколом ГУ ПФУ в м. Києві за пенсійною справою № 2603010478 (МВС) від 20.03.2010. З березня 2010 року позивач перебуває на пенсійному обліку у відповідача.
22.01.2026 Сектором з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України видано довідку № 9514/48-2026 про розмір грошового забезпечення з урахуванням його додаткових складових за грудень 2025 року. Ця довідка видана уповноваженим органом - структурним підрозділом МВС України, наділеним відповідними повноваженнями згідно з наказом МВС України від 25.02.2019 № 129 у редакції наказу від 16.04.2021 № 291. У довідці відображено зміни у складі грошового забезпечення поліцейських порівняно з тим складом, що враховувався при попередніх розрахунках пенсії позивача. Зміст довідки свідчить про те, що мало місце збільшення розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, що відповідно до частини вісімнадцятої статті 43 та статті 63 Закону № 2262-ХІІ є безумовною підставою для проведення перерахунку пенсії.
Суд наголошує, що саме видача уповноваженим органом довідки про розмір грошового забезпечення є підставою для здійснення перерахунку. Орган Пенсійного фонду України не наділений повноваженнями самостійно перевіряти або спростовувати правильність нарахування грошового забезпечення - це є виключною компетенцією органів, що здійснюють таке забезпечення. Пенсійний фонд здійснює нарахування пенсії на підставі наданих йому довідок, а не за власним розсудом визначає склад грошового забезпечення. Порядком № 3-1 органу, що призначає пенсії, надано лише право вимагати дооформлення документів або подання додаткових документів, але не право відмовляти у перерахунку всупереч положенням статті 63 Закону № 2262-ХІІ.
27.01.2026 позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою і подав зазначену довідку. Листом від 09.02.2026 № 9163-9400/П-02/8-2600/26 відповідач відмовив у перерахунку, послався на відсутність підстав. 
Суд вважає цю відмову неправомірною з таких підстав.
Частина вісімнадцята статті 43 Закону № 2262-ХІІ містить норму прямої дії, яка встановлює безумовне право пенсіонера на невідкладний перерахунок пенсії у разі зміни хоча б одного виду грошового забезпечення. Факт видачі уповноваженим органом оновленої довідки про розмір грошового забезпечення і є документальним підтвердженням такої зміни. 
Пунктом 3 Порядку № 45 передбачено, що довідки про розмір грошового забезпечення готуються уповноваженими органами і подаються до головних управлінь Пенсійного фонду України як підстава для перерахунку. 
Скасування у судовому порядку постанови № 103, яка обмежувала перелік складових грошового забезпечення, що могли братися до уваги при перерахунку пенсій, усунуло правовий механізм, яким Кабінет Міністрів штучно звузив підстави для перерахунку, і відновило дію норм Закону № 2262-ХІІ у їх повному обсязі.
Отже, суд доходить висновку, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача на підставі довідки від 22.01.2026 № 9514/48-2026 є протиправною, оскільки вчинена за відсутності будь-яких законних підстав і всупереч прямим приписам частини вісімнадцятої статті 43 та статті 63 Закону № 2262-ХІІ.
Матеріали справи свідчать, що станом на 06.01.2026 нарахована відповідачем пенсія позивача становила 60576,63 грн, однак фактично виплачувалася лише у сумі 55442,63 грн. 
Між тим Конституційний Суд України рішеннями від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022 послідовно і беззаперечно визнав неконституційними всі нормативні приписи, якими встановлювалося обмеження максимального розміру пенсій, призначених на підставі Закону № 2262-ХІІ. Оскільки всі нормативні підстави для обмеження максимального розміру пенсії позивача є нечинними, відповідач не лише не має права застосовувати таке обмеження, але й зобов`язаний здійснювати виплату пенсії у повному нарахованому розмірі.
Позивач також акцентував увагу суду на практиці застосування відповідачем Порядку № 821, яким було запроваджено механізм виплати пенсій на виконання судових рішень у двох частинах - поточної частини і частини як різниці після перерахунку, яка вносилася до "окремого реєстру" і виплачувалась у невизначений строк. Суд враховує, що рішенням Київського адміністративного суду від 04.03.2026 у справі № 320/51985/25 Порядок № 821 визнано протиправним та нечинним. Відповідно, відповідач позбавлений будь-якого правового підґрунтя для посилання на цей Порядок при здійсненні нарахування та виплати пенсії.
Відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсії проводиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше ніж з дня введення в дію відповідної правової підстави. 
Суд зазначає, що відповідно до частини вісімнадцятої статті 43 Закону № 2262-ХІІ при зміні розміру грошового забезпечення пенсія підлягає "невідкладному перерахунку". Ця норма свідчить про те, що момент виникнення права на перерахунок пов`язується не лише з датою подання документів, але й із датою настання юридичного факту - зміни грошового забезпечення. Надана довідка від 22.01.2026 свідчить про зміни у грошовому забезпеченні за грудень 2025 року, отже правові підстави для перерахунку виникли з 01.01.2026. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Ватаманюк Р.В.    Боровицький О. А.