ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 липня 2026 року справа №200/5928/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Пивовар І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року у справі № 200/5928/25 (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – ГУ ПФУ, відповідач), відповідно до якого, просив: - визнати протиправним і скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 28.05.2025 №052530004921; - зобов`язати призначити пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з моменту звернення (21.05.2025) та зарахувати до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, відповідно до постанови КМУ від 31 березня 1994 року № 202 періоди роботи: з 22.03.1999 по 14.12.1999, з 18.07.2000 по 30.10.2000, з 13.11.2000 по 12.08.2002, з 13.08.2002 по 23.09.2002, з 24.09.2002 по 13.10.2002, з 14.10.2002 по 12.02.2025, з 24.02.2025 по 25.04.2025.
На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на безпідставну відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із не зарахуванням спірних періодів до спеціального стажу.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року у справі № 200/5928/25 позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.05.2025 № 052530004921 про відмову в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 травня 2025 року про призначення пенсії, із зарахуванням до його спеціального (пільгового) стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” і постанови КМУ від 31 березня 1994 року № 202, періодів роботи: з 20.07.1999 по 14.12.1999, з 18.07.2000 по 30.10.2000, з 13.11.2000 по 12.08.2002, з 13.08.2002 по 23.09.2002, з 24.09.2002 по 13.10.2002, з 14.10.2002 по 12.02.2025. В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обґрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України.
За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.05.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії № 052530004921 від 28.05.2025.
Указаним рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Зазначено, що вік заявника 45 років 10 місяців 06 днів. Страховий стаж становить 24 роки 7 місяців 28 днів, у тому числі пільговий стаж роботи складає 22 роки 11 місяців 29 днів (з яких 22 роки 5 місяців 27 днів по Списку № 1). За доданими документами до страхового стажу частково враховано періоди: - з 01.01.1998 по 29.07.1998 за даними, наявними в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (період роботи 15.09.1997-29.07.1998), оскільки період роботи передує даті заповнення дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 19.07.2000. За доданими документами до пільгового стажу не враховано періоди: - згідно довідки ДП “Вугільна компанія “Краснолиманська” від 17.02.2025 № 01/11-26/1, з 13.11.2000 по 12.02.2025, оскільки форма довідки не відповідає вимогам додатку № 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній (Постанова КМУ від 12.08.1993 року № 637), а саме відсутні підписи відповідальних осіб. Пільговий стаж врахований за даними, наявними в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. З 01.01.2023 по 31.12.2024, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату внесків.
Позивач надав до суду копію дубліката трудової книжки НОМЕР_2 , дата заповнення 19 липня 2000 року, в якій наявний запис № 5 щодо прийняття позивача 22.03.1999 учнем гірника підземного на підприємство Шахта “Родинська” ВП “Красноармійськвугілля”; №№ 6-7 щодо роботи позивача у період з 28.07.1999 по 14.12.1999 на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті на Шахті “Родинська” ВП “Красноармійськвугілля”; №№ 8-9 щодо роботи позивача у період з 18.07.2000 по 30.10.2000 на посаді учня гірника гірничих виробок підземним з повним робочим днем в шахті на період проходження практики в ДХК “Краснолиманська”; № 10 щодо прийняття позивача з 13.11.2000 на посаду гірника підземного з повним підземним робочим днем в шахті в ДХК “Краснолиманська”; № 11 щодо роботи позивача у період з 13.08.2002 по 23.09.2002 на посаді учня машиніста підземних машин на період практики в ДП “Вугільна компанія “Краснолиманська”; №№ 12-13 щодо роботи позивача у період з 14.10.2002 по 12.02.2025 на посаді машиніста підземного з повним підземним робочим днем в шахті в ДП “Вугільна компанія “Краснолиманська”; № 14 щодо прийняття позивача 24.02.2025 на посаду машиніста підіймальної машини підземним з повним робочим днем у шахті у Відокремленому підрозліді “Шахтоуправління “Добропільске” ДП “Добропілля-видобуток”.
Позивач надав до суду копію довідки ДП “Вугільна компанія “Краснолиманська” № 01/11-26/1 і № 01/11-26/2 в яких зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працював на ДП “ВП “Краснолиманська” з 13.11.2000 по 12.08.2002 на посаді гірник підземний з повним робочим днем в шахті, з 18.07.2000 по 30.10.2000 на посаді учень гірника з ремонту гірничих виробок підземний з повним робочим днем в шахті, з 13.08.2002 по 23.09.2002 на посаді учень машиніста підіймальних машин підземний з повним робочим днем в шахті, з 24.09.2002 по 13.10.2002 на посаді гірник підземний з повним робочим днем в шахті, з 14.10.2002 по 12.02.2025 на посаді машиніст підіймальних машин підземний з повним підземним робочим днем в шахті.
Указані довідки підписані помічником генерального директора з кадрів ДП “ВК “Краснолиманська” Гулембою Т.М.
Крім того, позивач надав копію довідки Відокремленого підрозділу “Шахтоуправління “Добропільске” Державного підприємства “Добропілля-видобуток” № 174 від 25.04.2025 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, в якій зазначено, що ОСОБА_1 працює повний робочий день підземно з важкими та шкідливими умовами праці на відокремленому підрозділі “Шахтоуправління “Добропільське” ДП “Добропіллявугілля-видобуток” у виробництві з видобутку вугілля у період з 24.02.2025 по теперішній час і виконував гірничі роботи за професією машиніст підіймальної машини підземний, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1.
З наданої позивачем форми РС-право щодо позивача установлено, що періоди роботи з 20.03.1999 по 19.07.1999, з 24.02.2025 по 25.04.2025 зараховано позивачу до пільгового стажу відповідно до Ст.14. пост.202, підземні, сп.1, р.1, пр.1, п.а-в. Інші спірні періоди не зараховані до спеціального стажу відповідно до постанови КМУ від 31 березня 1994 року № 202. Водночас періоди роботи позивача з 20.07.1999 по 07.12.1999, з 18.07.2000 по 31.10.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.12.2010, з 01.02.2011 по 19.11.2013, з 20.12.2013 по 20.12.2018, з 27.12.2018 по 31.12.2022 зараховані позивачу до пільгового стажу за Списком 1. 
Також до суду надані Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) щодо позивача, з яких випливає, що з 01.01.2023 по 31.12.2024 відсутні відомості про сплату страхових внесків ДП “ВК “Краснолиманська”, проте за цей період відображено нарахування заробітної плати.
Крім того, у вказаних Індивідуальних відомостях про застраховану особу(форма ОК-5) на явні інформація про код підстави для обліку спеціального стажу позивача
- у 1999 році “ЗПЗ014А1” - працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202;
- з 1999 року по 2025 рік “ЗПЗ013А1” - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.
Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності відмови в зарахування спірних періодів до пільгового трудового стажу.
Частиною 1 і ч. 3 ст. 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-IV передбачено, що Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Приписами ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
До Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 (далі – Постанова № 202), включено: підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі – Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з п. 20 розділу “Особливості підтвердження стажу роботи окремих категорій працівників” Порядку №637 передбачено, що в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.
Між тим записи в дублікаті трудової книжки і відповідних довідках підтверджують характер роботи позивача в спірні періоди
Водночас відомостями з форми РС-право щодо позивача установлено, періоди з 20.03.1999 по 19.07.1999 і з 24.02.2025 по 25.04.2025 зараховані позивачу до спеціального трудового стажу відповідно до Ст.14. пост.202, підземні, сп.1, р.1, пр.1, п.а-в, а тому відсутні підстави для зобов`язання повторно зарахувати ці періоди до вказаного спеціального стажу позивача.
Під час вирішення питання про призначення пенсії на пільгових умовах відповідачем безпідставно не враховані періоди з 20.07.1999 по 14.12.1999, з 18.07.2000 по 30.10.2000, з 13.11.2000 по 12.08.2002, з 13.08.2002 по 23.09.2002, з 24.09.2002 по 13.10.2002, з 14.10.2002 по 12.02.2025 до спеціального стажу, що надає право на включення спірних періодів до спеціального трудового стажу відповідно до частини 3 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та Постанови № 202.
Статтею 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою: ТП = Св : В, де: ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях; Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати; В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.
Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.
Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Частинами 1-3 ст. 24 Закону від 9 липня 2003 року № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника таких внесків.
Позивач у період з 14.10.2002 по 12.02.2025 на посаді машиніста підземного з повним підземним робочим днем в шахті в ДП “Вугільна компанія “Краснолиманська” , що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці.
Внаслідок невиконання роботодавцем позивача обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за окремі періоди роботи на вказаному підприємстві.
Позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення вказаних періодів роботи до страхового стажу за порушення, вчинене страхувальником, оскільки згідно з Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.
Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які наведені в постанові від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).
Оскільки під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах відповідачем не були враховані спірні періоди роботи (окрім періодів з 20.03.1999 по 19.07.1999 і з 24.02.2025 по 25.04.2025), суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення і наявність підстав для його скасування.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання призначити пенсію суд зазначає, що статтею 58 Закону № 1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 348/2160/15-а.
При вирішені цього спору суд керується ч. 2 ст. 2 КАС України, в силу якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Так, критерій "прийняття рішень, вчинення (не вчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у ч. 2 ст.19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України"
"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: - має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; - зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
Критерій "прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії" - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо.
Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.
Тому, ураховуючи часткове задоволення позовних вимог у частині зарахування спірних періодів до спеціального стажу, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку, призначення, індексації і перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд зобов`язати відповідача призначити пенсію.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії із зарахуванням періодів з 20.07.1999 по 14.12.1999, з 18.07.2000 по 30.10.2000, з 13.11.2000 по 12.08.2002, з 13.08.2002 по 23.09.2002, з 24.09.2002 по 13.10.2002, з 14.10.2002 по 12.02.2025 до спеціального стажу позивача.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року у справі № 200/5928/25 - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2025 року у справі № 200/5928/25 - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 02 липня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін 

Судді І.В. Геращенко

І.В. Пивовар