Справа № 935/2991/24	  	Головуючий у 1-й інст. Рибнікова М. М.	
Категорія 15	  	Доповідач Шалота К.В.	

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача   Шалоти К. В.,
суддів     Коломієць О. С., Талько О. Б.,
за участю секретаря
судового засідання   Прохорчук Д. В.,
представника позивача Міхненко С. С.,
представника відповідача  ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи
апеляційну скаргу ОСОБА_2 ,
на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 січня 2026 року, ухвалене у складі судді Рибнікової М. М. у м. Коростишеві,
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Старосілецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: державний реєстратор Старосілецької сільської ради Житомирського району Житомирської області Пашинська Дарина Валентинівна, про визнання незаконним та скасування рішення про передачу у власність земельної ділянки, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
1. У жовтні 2024 року ОСОБА_3 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Старосілецької сільської ради Житомирського району Житомирської області (далі – Старосілецької сільської ради) та ОСОБА_2 (далі – відповідачі), третя особа: державний реєстратор Старосілецької сільської ради Пашинська Д. В., про визнання незаконним та скасування рішення про передачу у власність земельної ділянки, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.
2. Позов мотивовано тим, що 05 травня 2009 року ОСОБА_3 звернувся до Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області (правонаступником якої є Старосілецька сільська рада) із заявою про виділення йому земельної ділянки в межах населеного пункту с. Високий Камінь для будівництва та обслуговування житлового будинку. 
3. Вказується, що рішенням Городської сільської ради від 05 червня 2009 року № 342 вирішено надати  ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проєкту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будівництва та господарських будівель орієнтовною площею 0,25 га за рахунок земель запасу Городської сільської ради в межах АДРЕСА_1 , а рішенням Городської сільської ради від 01 жовтня 2019 року №837 внесено зміни до вказаного рішення сільської ради, яким надано дозвіл  ОСОБА_3 на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будівництва та господарських будівель орієнтовною площею 0,10 га в с. Великий Камінь. 
4. Зазначалось, що у 2020 році розроблено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га у власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності в с. Високий Камінь Коростишівського району Житомирської області.
5. Надалі рішенням Старосілецької сільської ради від 16 липня 2021 року № 345 вирішено затвердити ОСОБА_3 проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності в АДРЕСА_1 , та передати ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 1822581703:02:001:0017.
6. Стверджується, що для реєстрації права власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_3 звернення до державного реєстратора Пашинської Д. В., однак листом від 16 жовтня 2024 року йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації, оскільки спірна земельна ділянка вже зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 на підставі рішення Старосілецької сільської ради від 18 лютого 2022 року № 664.
7. Посилаючись на те, що за наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 Земельного кодексу України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні відповідні перешкоди, позивач просив суд:
— визнати незаконним та скасувати рішення Старосілецької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 18 лютого 2022 року №664 у частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га з кадастровим номером 1822581703:02:001:0017 та передачі її у власність ОСОБА_2 ;
— скасувати рішення державного реєстратора Старосілецької сільської ради Житомирського району Житомирської області Пашинської Д.В. від 13 червня 2024 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 73623879, яким за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 1822581703:02:001:0017.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та мотиви його ухвалення
8. Коростишівський районний суд Житомирської області рішенням від 12 січня 2026 року позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнив.
Визнав незаконним та скасував рішення Старосілецької сільської ради № 664 від 18 лютого 2022 року «Про передачу земельної ділянки у власність» в частині передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 1822581703:02:001:0017.
Скасував рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер: 73623879, яким зареєстровано права власності на земельну ділянку за кадастровим номером 1822581703:02:001:0017 за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Вирішив питання розподілу судових витрат.
9. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вважав відсутніми підстави вважати, що відповідачами процедура надання земельної ділянки у власність ОСОБА_2 проведена у законний спосіб, добросовісно та прозоро, в тому числі без порушення прав інших осіб, які також вважав наявним правомірне очікування позивача на дану земельну ділянку, а обраний позивачем спосіб захисту належним та ефективним для захисту порушення його права на земельну ділянку.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
10. Відповідач ОСОБА_2 з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
11. Апеляційна скарга мотивована тим, що:
— суд задовольнив позовні вимоги, які позивачем не заявлялися, оскільки основною позовною вимогою позивача було визнання незаконним та скасування рішення сільської ради від 18 лютого 2022 року № 664 у частині затвердження проєкту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та передачу її у власність ОСОБА_2 , однак зазначене рішення сільської ради не містить частини щодо «затвердження проєкту землеустрою»;
— суд дійшов помилкового висновку про наявність у позивача першочергового права на отримання спірної земельної ділянки, оскільки дозвіл на розробку проєкту землеустрою надавався лише позивачу, а на момент прийняття оскаржуваного рішення земельна ділянка була сформована і внесена до Державного земельного кадастру, тому у прийнятті рішення щодо розробки та затвердження проєкту землеустрою не було потреби та юридичних підстав;
— суд помилково посилався на практику Верховного Суду у справах за наявності двох і більше бажаючих отримати у власність при безоплатній передачі земельних ділянок державної чи комунальної власності в межах встановлених норм, оскільки на момент подачі відповідачем заяви для отримання у приватну власність земельної ділянки інших заявників не було, а законний інтерес позивача не порушувався при прийняття сільською радою оскаржуваного рішення; 
— суд залишив поза увагою, що позивач звернувся до державного реєстратора для реєстрації права власності на земельну ділянку більше ніж через 2 роки після формування земельної ділянки в Державному земельному кадастрі (ДЗК), а тому останній втратив визначений законом строку для реєстрації права власності на земельну ділянку з моменту реєстрації в ДЗК;
— суд не врахував, що ОСОБА_2 звернувся до органу місцевого самоврядування із заявою про передачу земельної ділянки у власність у лютому 2022 року, після спливу річного строку з моменту формування земельної ділянки у ДЗК, Старосілецька сільська рада зареєструвала в Державному реєстрі речових прав первинне право комунальної власності на спірну земельну ділянку 22 листопада 2022 року та право на земельну ділянку з комунальної власності перереєстровано на приватну власність ОСОБА_2 лише 16 червня 2024 року;
— позивачем не доведено, що процедура прийняття оскаржуваного рішення про передачу спірної земельної ділянки у власність була порушена, а дії позивача були непослідовними і несвоєчасними, що призвело до втрати права на земельну ділянку відповідно до закону.

Короткий зміст та узагальнені доводи відзивів на апеляційну скаргу
12. Представник позивача – адвокат Міхненко С. С. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, належність і ефективність обраного позивачем способу захисту порушених прав та інтересів позивача, просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
13. Представник Старосілецької сільської ради Куцаківський О. Г. надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на доводи аналогічні доводам апеляційної скарги ОСОБА_2 , просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рух справи у суді апеляційної інстанції
14. 26 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд ухвалою апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без руху у зв`язку із її невідповідністю вимогам статті 356 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), надав строк для усунення недоліків скарги.
15. 11 березня 2026 року Житомирський апеляційний суд ухвалою відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , встановив учасникам справи строк для подання відзиву на скаргу.
16. 01 квітня 2026 року Житомирський апеляційний суд ухвалою призначив справу до апеляційного розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи.

Короткий зміст позиції учасників справи в апеляційному суді
17. Представник відповідача - адвокат Котенко Н. М. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі. 
18. Представник позивача – Міхненко С. С. в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги не визнав та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.
19. Інші учасники справи у судове засідання не прибули, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК, вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами
20. 05 травня 2009 року ОСОБА_3 звернувся до Городської сільської ради із заявою, в якій просив виділити земельну ділянку орієнтовною площею 0,25 га, розташованою в межах населеного пункту на землях запасу Городської сільської ради у с. Високий Камінь для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 10). 
21. 05 червня 2009 року рішенням Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області № 342 вирішила надати ОСОБА_3 на розробку проєкту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га за рахунок земель запасу Городської сільської ради, яка розташована в межах населеного пункту АДРЕСА_1 (а.с. 11).
22. 30 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Городської сільської ради із заявою про внесення змін до рішення від 05 червня 2009 року № 342 щодо надання дозволу на розробку проєкту відведення земельної ділянки у зв`язку з передачею її у приватну власність (а.с. 12). 
23. 01 жовтня 2019 року рішенням Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області № 837 вирішила внести зміни до рішення від 05 червня 2009 року № 342, виклавши його в такій редакції: «надати дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд у с. Високий Камінь Коростишівського району Житомирської області». Проект відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 погодити в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України та подати на розгляд та затвердження сесії сільської ради (а.с. 13).
24. ФОП ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_3 від 25 листопада 2019 року розробив проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,1000 га у власність ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд у с. Високий Камінь Коростишівського району Житомирської області (а.с. 16, 17).
25. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24 лютого 2021 року № НВ-5317749142021, земельній ділянці площею 0,1000 га, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , присвоєно кадастровий номер 1822581703:02:001:0017. Цільове призначення земельної ділянки зазначено як 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; дата державної реєстрації земельної ділянки - 24 лютого 2021 року. У витязі також зазначено, що інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня (а.с. 17). 
26. 16 липня 2021 року у пункті 16, 16.1. рішення Старосілецької сільської ради Коростишівського району Житомирської області № 345 вирішила затвердити ОСОБА_3 проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,1000 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) – 02.01 із земель комунальної власності в АДРЕСА_1 ; передати ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 1822581703:02:001:0017 (а.с. 21-22).
27. Відповідно до листа Старосілецької сільської ради від 16 жовтня 2024 року слідує, що на усний запит ОСОБА_3 щодо проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1822581703:02:001:0017 повідомлено, що вказана земельна ділянка уже зареєстрована за іншою особою на праві приватної власності (а.с. 23-24).
28. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 жовтня 2024 року вбачається, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1822581703:02:001:0017 площею 0,1000 га зареєстровано 10 червня 2024 року державним реєстратором Старосілецької сільської ради Пашинською Д. В., індексний номер 73623879, за ОСОБА_2 на підставі рішення Старосілецької сільської ради від 18 лютого 2022 року №664 про передачу земельної ділянки у власність (а.с. 25).
29. Відповідно до пункту 10 рішення Старосілецької сільської ради Житомирського району Житомирської області № 664 від 18 лютого 2022 року «Про передачу земельної ділянки у власність» вирішено передати ОСОБА_2 у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1822581703:02:001:0017 (а.с. 118-119).

Межі апеляційного перегляду
30. Згідно з частиною 1 статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
31. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (частина 2 статті 263 ЦПК).
32. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина 5 статті 263 ЦПК). 
33. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1 статті 367 ЦПК).
34. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з огляду на наступне. 

Правове регулювання та мотиви, з яких виходить апеляційний суд
35. Спір у цій справі виник між позивачем, відповідачем ОСОБА_2 і органом місцевого самоврядування щодо законності безоплатного отримання відповідачем у власність земельної ділянки, щодо якої орган місцевого самоврядування раніше надав дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення цієї ж самої земельної ділянки позивачу, а в подальшому затвердив розроблений позивачем проєкт землеустрою та передав йому у власність спірну земельну ділянку.
36. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК)).
37. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
38. Відповідно до частин 1, 2 статті 78 Земельного кодексу України (далі – ЗК) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
39. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) (частина 1 статті 81 ЗК).
40. Положеннями частини 1 статті 116 ЗК передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
41. Згідно з пунктом «в» частини 3 статті 116 ЗК безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
42. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження цих проектів регулюються статтями 118, 186-1 ЗК.
43. Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
44. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина 7 статті 118 ЗК).
45. Відповідно до частини 9 статті 118 ЗК відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
46. Згідно з частиною 1 статті 79-1 ЗК формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
47. Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються лише у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.
48. Дозвіл на розроблення проекту землеустрою означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, щоб мати змогу у подальшому точно визначити предмет власності. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати у власність у майбутньому.
49. Рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року в справі № 380/624/16-ц, від 29 вересня 2020 року в справі № 688/2908/16-ц).
50. Водночас, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди (постанова Верховного Суду у складі від 26 січня 2022 року у справі № 700/317/20, постанова Верховного Суду від 08 листопада 2021 року у справі № 712/8720/20).
51. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК).
52. Верховний Суд зазначає, що на будь-якому етапі надання земельної ділянки у власність чи користування сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності.
53. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц наголосила на тому, що обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони. Можна кваліфікувати як недобросовісну таку поведінку власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проекту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проекту землеустрою та затверджує цей проект щодо іншої особи.
54. З іншого боку, якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі. Не вважатиметься добросовісною і поведінка особи, яка отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробила проект та подала його на затвердження, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду.
55. Виходячи з викладеного, Велика Палата Верховного Суду веснувала, що неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо, виходячи з її конкретних обставин.
56. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц, звернула увагу на те, що не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка раніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою. Такий підхід стимулює використання інсайдерської інформації, що є одним із проявів корупції, а тому є неприпустимим. Тим більше не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших звернулася з відповідною заявою, але якій тим не менше надано перевагу. Такий підхід може створювати підґрунтя для розвитку корупції.
57. Отже, лише факт звернення особи до компетентного органу з метою реалізації нею свого права на отримання земельної ділянки не підтверджує виникнення у такої особи обґрунтованого права на звернення до суду в разі надання у власність земельної ділянки, на яку вона претендувала, іншій особі. Вирішення питання про передачу особі у власність земельної ділянки має здійснюватися із дотриманням принципів добросовісності та розумності.
58. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №380/624/16-ц сформулювала висновок про те, що рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.
59. Водночас Верховний Суд неодноразово вказував, що за наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених правових норм, першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього не існує законних перешкод (див. постанови Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 128/1329/18, від 13 червня 2022 року у справі № 278/2592/20, від 30 червня 2022 року у справі № 700/305/20 та від 01 липня 2022 року у справі № 700/309/20).
60. Таким чином рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процедури отримання права власності (права користування) на земельну ділянку. Звернення особи до органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок у межах встановлених норм (стаття 121 ЗК) першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди.
61. У справі, яка переглядається, встановлено, що позивач  ОСОБА_3 вжив передбачених законом заходів, необхідних для отримання у власність спірної земельної ділянки. Так рішенням Городської сільської ради №342 від 5 червня 2009 року, із змінами рішенням №837 від 01 жовтня 2019 року, надано ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проєкту землеустрою. На замовлення позивача розроблено проєкт землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 1822581703:02:001:0017 та п. 16 рішення Старосілецької сільської ради від 16 липня 2021 року № 345 затверджено ОСОБА_3 проєкту землеустрою та передано останньому у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1000 га, кадастровий номер 1822581703:02:001:0017.
62. Саме на підставі розробленого на замовлення позивача проекту землеустрою, було сформовано спірну земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер, тобто визначено її як об`єкт цивільних прав та зареєстровано відомості про неї у Державному земельному кадастрі, а в подальшому органом місцевого самоврядування прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою позивача та передано у власність останнього спірну земельну ділянку.
63. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24 лютого 2021 року № НВ-5317749142021 встановлено, що земельна ділянка, площею 0,1000 га з кадастровим номером 1822581703:02:001:0017 була сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі 24 лютого 2021 року, тобто на підставі розробленого позивачем  ОСОБА_3 проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки.
64. Отже, спірну земельну ділянку було сформовано на підставі проекту землеустрою позивача, та саме він отримав цю земельну ділянку у власність при її безоплатній передачі.
65. Після затвердження органом місцевого самоврядування проект землеустрою, позивач мав правомірні очікування щодо набуття ним права власності на спірну земельну ділянку.
66. Відповідно до частин 1 та 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
67. Колегія суддів апеляційного суду вважає недобросовісною поведінку Старосілецької сільської ради, яка за наявності чинного рішення цієї сільської ради від 16 липня 2021 року № 345 про затвердження проекту землеустрою позивача ОСОБА_3 та передання йому у власність спірної земельної ділянки, надалі прийняла оскаржуване рішення від 18 лютого 2022 року № 664, яким вирішила передати цю ж саму земельну ділянку у власність  ОСОБА_2 .
68. Вирішуючи спір, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку поданим доказам, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки позивач довів порушення його права на набуття у власність спірної ділянки при прийнятті рішення Старосілецької сільської ради від 18 лютого 2022 року № 664 у частині передачі спірної земельної ділянки з кадастровим номером 1822581703:02:001:0017 у власність ОСОБА_2 , наявність підстав для визнання протиправним та скасування вказаного рішення сільської ради в цій частині, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_2 .
69. Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про вихід суду першої інстанції за межі позовних вимог при ухваленні рішення про визнання незаконним та скасування рішення Старосілецької сільської ради № 664 від 18 лютого 2022 року в частині передачі ОСОБА_2 у власність спірної земельної ділянки, оскільки зі змісту позовної заяви слідує, що предметом позову було оскарження рішення Старосілецької сільської ради у вказаній частині.
70. Неточності формулювання позивачем назви оскаржуваного рішення сільської ради, а саме помилкове зазначення про затвердження цим рішенням також проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, правового значення не має, оскільки на суть предмету спору про оспорення правомірності передання у власність іншої особиспірної земельної ділянки не впливає.
71. Доводи апеляційної скарги щодо не проведення позивачем реєстрації права власності на спірну земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі, протягом року із посиланням на частину 13 статті 79-1 ЗК є безпідставними, оскаржуване рішення Старосілецької сільської ради №664 від 18 лютого 2022 року в частині передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 було прийняте ще до спливу одного року від прийняття сільською радоюрішення про передачу цієї ж земельної ділянки у власність ОСОБА_3 - 16 липня 2021 року.
72. Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо втрати позивачем права на спірну земельну ділянку, оскільки непроведення державної реєстрації права власності протягом року не свідчить про неможливість завершення його оформлення у порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
73. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що станом на час прийняття Старосілецькою сільською радою рішення про передачу спірної земельної ділянки з кадастровим номером 1822581703:02:001:0017 у власність ОСОБА_2 , рішення сільської ради, яким ця ж земельна ділянка вже була передана у власність позивача було чинним та ніким не було скасовано.
74. При цьому, відповідач ОСОБА_2 із заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою до Старосілецької сільської ради не звертався, а сільською радою ані рішення про надання відповідачу ОСОБА_2 дозволу на розробку проєкту землеустрою, ані рішення про затвердження проєкту землеустрою відповідача ОСОБА_2 не приймалося.
75. Оскільки, на відміну від  ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_3 подав заяву про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність та в подальшому отримав рішення органу місцевого самоврядування про затвердження проєкту землеустрою та передання йому у власність цієї земельної ділянки, тому саме позивач мав правомірні очікування на набуття ним у власність такої земельної ділянки.
76. За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , оскільки оскаржуване рішення сільської ради щодо передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та проведена ним державна реєстрація права власності на таку земельну ділянку порушує легітимні очкування позивача на завершення процедури набуття спірної земельної ділянки у власність, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є належним та ефективним.
77. Колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги на те, що оскільки на момент прийняття Старосілецькою сільською радою оскаржуваного рішення спірна земельна ділянка була сформована і внесена до Державного земельного кадастру, то у прийнятті рішення щодо розробки та затвердження відповідачем ОСОБА_2 проєкту землеустрою не було юридичних підстав, оскільки згідно з частинами 6, 7 статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки скасовується кадастровий номер; скасований кадастровий номер не може бути присвоєний іншій земельній ділянці.
78. Інші наведені у апеляційної скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та на правильність оскаржуваного рішення суду першої інстанції не впливають.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
79. Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК).
80. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 375 ЦПК).
81. Колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки апеляційним судом не встановлено обставин для його скасування, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на правильність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Щодо розподілу судових витрат
82. Частиною 13 статті 141 ЦПК передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
83. Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у суді першої та апеляційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК, Житомирський апеляційний суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 січня 2026 року у справі № 935/2991/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 22 червня 2026 року.

Суддя-доповідач:	  	К. В. Шалота    	
Судді:	  	О. С. Коломієць	
  	  	    О. Б. Талько