Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
Справа №348/673/26
Провадження № 2/348/980/26

13 травня 2026 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., в режимі відеоконференціїу порядку спрощеного позовного провадження у м. Надвірна Івано-Франківської областіцивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Процесуальні дії у справі.
16.03.2026 ТОВ "Факторинг Партнерс" пред`явило позов, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 36794,92 гривень. В обґрунтування позовних вимог наведено таке. 01.01.2025 між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір №5219257, відповідно до якого відповідач отримав кредит, строком на 360 днів, комісія за надання кредиту становить 550,00 гривень на 360 днів, стандартна процентна ставка 0,95 %. Відповідач заборгованість не погасив 28.11.2025 між ТОВ "Лінеура" та ТОВ "Факторинг Партнерс" було укладено договір №28-11/25/Л, відповідно до якого позивач отримав право вимоги до відповідача за договором №5219257. Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 36794,92 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10499,95 гривень; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 22740,72 гривень; заборгованість за відсотками після відступлення права вимоги - 2792,98 гривень; заборгованість за пенею та/або штрафами - 761,27 гривень. Відповідач на користь нового кредитора також не виконав зобов`язання. 
18.03.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
13.05.2026 представник позивача в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 
13.05.2026 відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подав, строк на подання відзиву закінчився. Позивач не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Враховуючи наведене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд встановив:
01.01.2025 між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачем було укладено договір №5219257. Договір був підписаний електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору відповідач отримав позику у розмірі 5500,00 гривень із можливість подальшого збільшення суми кредиту, на 360 днів з пролонгацією, процентна ставка стандартна процентна ставка 0,95 %. 
Відповідачу 02.01.2025 від ТОВ "Лінеура Україна" було перераховано кошти на виконання умов договору №5219257 двома плтежами по 5000,00 гривень кожний.
28.11.2025 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу №28-11/25/Л, відповідно до якого ТОВ "Лінеура Україна" передало ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до боржників за кредитним договором згідно з реєстром. Відповідно до реєстру боржників від 28.11.2025, передано право вимоги до відповідача за договором №5219257 у розмірі 34001,94 гривень.
Відповідно до виписки (арк. спр. 14) позивач в межах строку кредитування нарахував відповідачу відсотки за користування кредитом у розмірі 2792,98 гривень.
Оцінка суду.
Відповідно до ст.1046 ЦК Україн за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України.
Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.
Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір укладений сторонами у електронній формі після ідентифікації позичальника та підписаний за допомогою електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Судом встановлено, що відповідач отримав кошти за вищевказаним договором. Заборгованість за ним не погасив, хоча відповідно до умов договору зобов`язаний повернути суму кредиту/позики та сплатити відсотки за користування ними, а також інші платежі, обумовлені умовами договору, з якими відповідач був ознайомлений. Заборгованість відповідача була відступлена на користь позивача, а тому зобов`язання позивача за вказаним договором підлягають виконанню на користь позивача, як нового кредитора.
Протягом дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, позичальники звільнені від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Це передбачено п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Тому суд дійшов висновку, що хоча умовами кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником неустойки у виді штрафу, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання, проте це суперечить п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому штраф у розмірі 761,27 гривень, який був нарахований відповідачу стягненню у період воєнного стану не підлягає.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збіру розмірі 2607,32 гривень.
Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до наданого позивачем акту про підтвердження факту надання юридичної допомоги від 30.01.2026 та заявою на надання юридичної допомоги №2154 витрати на правничу допомогу склали 13000,00 гривень: 4000,00 усна консультація, 9000,00 складання позовної заяви.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони (постанова КЦС ВС від 23 червня 2022 року у справі 607/4341/20).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (висновок ВП ВС викладений у постанові від 19 лютого 2020 року, справа № 755/9215/15-ц).
Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу, а також пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності витрат. За наведених обставин суд доходить висновку, що розміру витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих послуг, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 4000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,
ухвалив:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість у розмірі36033 (тридцять шість тисяч тридять три) гривні 65 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»судовий збір у розмірі 2607 (дві тисячі шістсот сім) гривень 32 копійки.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його постановлення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складено повного тексту рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», ідентифікаційний код 42640371, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6/521.
Відповідач -  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання:  АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 13.05.2026.

Суддя Матолич В.В.