Справа №212/10744/23 
1-кп/212/113/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровського районного суду м. Кривого Рогу в складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1 , 
секретар судового засідання – ОСОБА_2 
у кримінальному провадженні № 12023046730000499 від 01.12.2023 року, № 12024041730000956 від 03.07.2024 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Улан – Батор Монголія, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, утриманців не маючого, непрацевлаштованого, інвалідності не маючого, не маючого зареєстрованого місця проживання, раніше судимого:
13.10.2022 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
26.01.2023 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст, 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
27.01.2023 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125, 71 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ст. 126-1 КК України.
В судовому засіданні брали участь: 
прокурор – ОСОБА_4 ,
обвинувачений – ОСОБА_3 ,
захисник - адвокат ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 30.11.2023, близько 11.00 години, знаходився за місцем проживання своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , де в нього з останньою виник словесний конфлікт.
В цей момент, у ОСОБА_3 раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , з мотивів гострої неприязні до неї.
Після чого, 30.11.2023, близько 11.05 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи в коридорі квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до неї, знаходячись у безпосередній близькості на відстані витягнутої руки від потерпілої ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс не менш одного удару кулаком в ділянку обличчя ОСОБА_6 та один удар ногою в ділянку правого стегна потерпілої. 
В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани нижньої губи, травматичної екстракції зуба на нижній щелепі, злам коронок зубів нижньої щелепи, синець правого стегна, які згідно висновку повторної комісійної судово – медичної експертизи № 203 від 30.09.2025 року, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів. 
Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність, визначену ч. 2 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Крім цього, ОСОБА_3 , 03.07.2024, приблизно о 18:00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час, також знаходились його мати – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його сестра – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Під час спілкування, між ОСОБА_3 , з одного боку, та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з іншого боку, на побутовому підґрунті виник конфлікт в ході якого у ОСОБА_3 склалася гостра неприязнь до ОСОБА_6 та раптово виник умисел, спрямований на заподіяння їй смерті, за вказаних мотивів.
Того ж дня, близько 18:05 години, ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, діючи з метою заподіяння смерті ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні кухні вказаної квартири, умисно правою ногою взутою у взуття, з силою, наніс не менше одного удару в ділянку животу ОСОБА_6 , від нанесеного удару, остання впала на підлогу, на спину. Після чого ОСОБА_3 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на спричинення смерті ОСОБА_6 , в той момент, коли остання припіднявшись, сіла на підлогу, ОСОБА_3 знаходячись з правого боку від потерпілої став на стілець та умисно, зверху в низ, правою ногою взутою у взуття наніс не менше 10 ударів в ділянки шиї, тулубу та верхніх кінцівок потерпілої ОСОБА_6 , яка продовжувала сидіти на підлозі прикриваючись руками від нанесення ударів. 
Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення смерті своїй матері, зійшов зі стільця та перебуваючи звернутим обличчям до ОСОБА_6 , яка продовжувала сидіти на підлозі кухні вказаної квартири, умисно кулаками обох рук наніс не менше 13 ударів в ділянки обличчя, тулубу, верхніх кінцівок потерпілої ОСОБА_6 . 
Після чого, ОСОБА_3 не зупинившись на досягнутому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_6 , продовжуючи перебувати у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , дістав з шухляди тумби кухонну сокиру, тим самим підшукав собі знаряддя скоєння злочину та в той час коли ОСОБА_6 продовжуючи перебувати у положенні сидячи на підлозі, не в змозі здійснювати активний опір, будучи звернутою до нього обличчям, ОСОБА_3 діючи з метою заподіяння смерті матері, та утримуючи підшукану ним сокиру у правій руці, умисно завдав останній металевою робочою частиною (лезом) кухонної сокири, зверху в низ, не менш 7 ударів в різні анатомічні ділянки голови – життєво важливий орган людини, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті іншій людині, та бажаючи настання таких наслідків.
Почувши крики про допомогу ОСОБА_6 до приміщення кухні вказаної квартири зайшла ОСОБА_7 , яка побачила протиправні дії свого брата ОСОБА_3 , з метою їх зупинення, вихватила з правої руки ОСОБА_3 кухонну сокиру, сховавши її у іншій кімнаті вказаної квартири та вибігла з квартири для виклику допомоги.
В цей час, ОСОБА_3 не зупинившись на досягнутому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_6 , прослідував на балкон квартири АДРЕСА_2 , де взяв дерев`яну рукоятку від сокири, тим самим підшукав собі інше знаряддя скоєння злочину та повернувся до кухні вказаної квартири, в той час коли ОСОБА_6 продовжуючи перебувати у положенні сидячи на підлозі, не в змозі здійснювати активний опір, будучи звернутою до нього обличчям, ОСОБА_3 діючи з метою заподіяння смерті матері, та утримуючи підшукану ним дерев`яну рукоятку у правій руці, умисно завдав нею потерпілій, зверху в низ, не менше 4 ударів в різні анатомічні ділянки голови життєво важливий орган людини, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті іншій людині, та бажаючи настання таких наслідків. 
Після нанесених ударів ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 остання перестала виявляти ознаки життя, тому ОСОБА_3 вирішивши, що вчинив усі дії, необхідні для заподіяння смерті особі – ОСОБА_6 припинив своє злочинне посягання, покинув приміщення квартири.
В цей же день, 03.07.2024 року потерпілу ОСОБА_6 бригадою швидкої медичної допомоги, що прибула на подвір`я будинку за адресою: АДРЕСА_3 , за викликом ОСОБА_7 , була госпіталізована до нейрохірургічного відділення КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» де потерпілій ОСОБА_6 було надано своєчасну та належну медичну допомогу, унаслідок чого її смерть не настала, з причин, що не залежали від волі ОСОБА_3 .
Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_3 учинених з умислом спрямованим на заподіяння смерті іншій людині, з мотивів гострої неприязні потерпілій ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: перелому потиличної кістки праворуч, рублені та забійні рани в області тім`я ліворуч від середньої лінії в 1,5 см., в тім`яно-потиличній області в 2,0 см. від серединної лінії праворуч, в області тім?я в 1,0 см. та в 2,0 см. від серединної лінії ліворуч, по серединній лінії, в 5,см від серединної лінії праворуч, на лобі ліворуч, в надбрівній області праворуч в області зовнішнього кінця брови, в області зовнішнього кінця лівої брови, по передній поверхні правої вушної раковини, синці в виличній області ліворуч, які відповідно до висновку судової експертизи №1305 від 24.07.2024 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Косий перелом середньої фаланги 2 пальця правої кисті відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров?я, більше 21 доби. Виявлені синці по передній поверхні шиї, в області переднього кінця лівої ключиці, в лопаточних областях з обох сторін, по зовнішній поверхні середньої та нижньої третини лівого плеча, по задньо-внутрішній поверхні нижньої третини лівого плеча, по зовнішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя, на тильній поверхні лівої кисті в області 2-5 п?ясткових кісток, по зовнішній поверхні верхньої та нижньої третини правого плеча, по зовнішній поверхні верхньої, середньої та нижньої третини правого передпліччя, на тильній поверхні правої кисті в області 1 та 2 п?ясткових кісток, по передній поверхні середньої та нижньої третини правого передпліччя, садна в лопаточній області ліворуч відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.
Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність, визначену ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, закінчений замах, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, не доведеного до кінця з причин, які не залежали від його волі.
Крім того, ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї цивільної дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якою він перебував у фактичних шлюбних відносинах, пов`язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки та проживав в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_4 , що призвело до психологічних страждань останньої. 
Зокрема, 22.03.2024 о 07:30 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , умисно вчинив відносно ОСОБА_8 , з якою перебував у фактичних шлюбних відносинах, психологічне та фізичне насильство в сім`ї, а саме, висловлювався нецензурною лайкою, штовхав, давав ляпаси та стусани потерпілій, тим самим вчинив домашнє насильство, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_8 . 
Так, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26.06.2024 у справі №214/2995/24 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.
Крім того, 27.03.2024 о 09:00 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 , умисно порушив умови термінового заборонного припису стосовно ОСОБА_8 , з якою перебував у фактичних шлюбних відносинах, тим самим вчинив домашнє насильство відносно потерпілої, а саме, заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_8 .
Так, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27.05.2024 у справі №214/3180/24 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.
Крім того, 31.03.2024 о 18:30 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 , умисно порушив умови термінового заборонного припису стосовно ОСОБА_8 , з якою перебував у фактичних шлюбних відносинах, тим самим вчинив домашнє насильство відносно потерпілої, а саме, заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_8 .
Так, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27.05.2024 у справі №214/3180/24 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.
Крім того, 01.04.2024 о 21:30 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 , умисно порушив умови терміново заборонного припису стосовно ОСОБА_8 , з якою перебував у фактичних шлюбних відносинах, тим самим вчинив домашнє насильство відносно потерпілої, а саме, заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_8 .
Так, відносно ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27.05.2024 у справі №214/3180/24 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.
03.07.2024 приблизно о 06:00 годині, ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, відносно ОСОБА_8 , з якою раніше перебував у фактичних шлюбних відносинах, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, почав ображати ОСОБА_8 , висловлювався нецензурною лайкою, штовхав, давав ляпаси та стусани потерпілій. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_8 зазнала психологічних та фізичних страждань. 
Таким чином ОСОБА_3 систематично у період часу з 22.03.2024 по 03.07.2024 вчиняв відносно ОСОБА_8 , з якою перебував у фактичних шлюбних відносинах, психологічне та фізичне насильство, що призвело до психологічних страждань останньої, яке виразилося у погіршенні самопочуття, погіршенні якості життя потерпілої, у відчутті хронічного страху за своє життя, втраті повноцінного сну та відпочинку.
Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність, визначену ст. 126-1 КК України, а саме, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.
В судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_3  свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ст. 126-1 КК України визнав повністю, свої дії піддав критичній оцінці та висловив жаль щодо вчиненого, та суду повідомив, що він дійсно 30.11.2023, близько 11.00 години, знаходився за місцем проживання своєї матері ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , де в нього з останньою виник словесний конфлікт, з мотивів гострої неприязні до неї наніс одного удару кулаком в ділянку обличчя потерпілої та один удар ногою в ділянку правого стегна потерпілої, чим завдав тілесні ушкодження, які наведені в обвинувачені, ступень тяжкості яких, та правову кваліфікацію його дій, не оспорює;
також він, 03.07.2024, приблизно о 18:00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де під час спілкування з матір`ю ОСОБА_6 , у них на побутовому підґрунті виник конфлікт, в ході якого, з мотивів гострої неприязні він ногою взутою у взуття, наніс одного удару в ділянку животу потерпілої, від чого остання впала на підлогу, на спину, та коли потерпіла припіднявшись, сіла на підлогу, він наніс їй чисельні удари. Фактичні обставини наведені в обвинувальному акті, в тому числі кількість, тяжкість, спосіб завдання потерпілій тілесних ушкоджень, а також правову кваліфікацію своїх дій, не оспорює;
також він під час спільного проживання з ОСОБА_8 , з якою перебував у фактичних шлюбних відносинах та проживав в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_4 , вчиняв щодо останньої психологічне та фізичне насильство в сім`ї, а саме висловлювався нецензурною лайкою, штовхав, давав ляпаси та стусани потерпілій, внаслідок чого притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство. Фактичні обставини, наведені в обвинувальному акті та правову кваліфікацію даного кримінального правопорушення не оспорює.
Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає послідовними, логічними, які не викликають у суду сумнівів щодо правильності та розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ст. 126-1 КК України, добровільності та істинності його позиції.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України враховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ст. 126-1 КК України  визнав повністю, не оспорював формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій ; враховуючи позицію потерпілої ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_8 , прокурора та захисника, які не заперечували проти розгляду справи за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежується допитом обвинуваченого та оголошенням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які не ким з учасників судового розгляду не оспорюються та підтверджуються наявними матеріалами справи.
За таких підстав, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, закінчений замах, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, не доведеного до кінця з причин, які не залежали від його волі;
та кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст. 126-1 КК України, а саме, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.
Що стосується обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України, то суд зазначає про наступне.
01.12.2023 року за заявою потерпілої ОСОБА_6 від 30.11.2023 року, внесені відомості до ЄРДР за № 12023046730000499 за ч. 2 ст. 125 КК України, відповідно до яких 30.11.2023 року приблизно об 11:00 годині, син заявниці ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , умисно спричинив заявниці легкі тілесні ушкодження (т.2 а.к.п.1).
Потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду справи суду повідомила, що обвинувальний акт, складений 21.12.2023 року не містить посилання на всі завдані їй обвинуваченим 30.11.2023 року тілесні ушкодження, у зв`язку з чим, за клопотання прокурора судом 28.07.2025 року була призначена по справі повторна комісійна судово – медична експертиза, за результатами якої прокурором у відповідності до ст. 338, 341 КПК України, були внесені зміни до обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України, які погоджені керівником Криворізької північної окружної прокуратури 08.12.2025 року.
В судовому засіданні після внесених змін до обвинувачення – обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України визнав повністю, не оспорював формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення та правову кваліфікацію його дій, підтвердив раніше надані ним показання за вказаним епізодом.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, підтверджується наступними доказами, дослідженими судом, під час судового розгляду справи, за участю сторін кримінального провадження, а саме:
-показаннями потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до яких, 30.11.2023, близько 11.00 години, вона знаходилась за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час також знаходився її син ОСОБА_3 , з яким у неї виник конфлікт, під час якого ОСОБА_3 завдав їй один удар кулаком в обличчя, в наслідок чого вибив один зуб та зламав три зуби нижньої щелепи, та один удар ногою по правому стегну;
-протоколом слідчого експерименту від 14.12.2023 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до якого, потерпілою ОСОБА_6 було відтворено дії обвинуваченого під час завданні їй тілесних ушкоджень 30.11.2023 року в приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого, потерпіла продемонструвала, як саме обвинувачений наніс їй два удари правим кулаком в обличчя (в область губ); та правою ногою в праве стегно (т.2 а.к.п.25-26);
-протоколом слідчого експерименту від 20.12.2023 року, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до якого, обвинувачений відтворив свої дії, які мали місце 30.11.2023 року в приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, продемонстрував як саме він наніс потерпілій ОСОБА_6 удар кулаком правої руки в обличчя (в область губ) потерпілої, та правою ногою в праве стегно потерпілої (т.2 а.к.п.58-59);
-висновком повторної комісійної судово – медичної експертизи № 203 від 30.09.2025 року, відповідно до якої:
згідно аналізу наданої медичної та судово – медичної документації на гр. ОСОБА_6 , комісією експертів встановлено: забійна рана нижньої губи, травматична екстракція зуба на нижній щелепі, злам коронок зубів нижньої щелепи (кількість та локалізація зубів не вказана), синець правого стегна, що спричинені від не менш двох ударів тупих твердих предметів у ділянку нижньої губи та правого стегна, в термін, на який вказано в обстеженою та в медичних документах, а саме 30.11.2023. Встановлені тілесні ушкодження в вигляді забійної рани нижньої губи, травматичної екстракції зуба та зламу коронок зубів нижньої щелепи, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синець правого стегна за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Ушкодження в ділянці нижньої губи та зубів нижньої щелепи не характерні для виникнення внаслідок самостійного падіння з висоти власного зросту на рівне тверде покриття. В КНП «Криворізька МКЛ №2» КМР проводився алкотест на наявність алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_6 , результат 1,33%, що може свідчити про вживання алкоголю до моменту проведення алкотесту. Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення, на який вказано в протоколі слідчого експерименту, проведеного 14.12.2023, за участю потерпілої ОСОБА_6 (т.1 а.с.224-234).
Надаючи оцінку дослідженим доказам по епізоду від 30.11.2023 року, кваліфікованого за ч. 2 ст. 125 КК України, суд зазначає про наступне.
Так, відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Отже, після дослідження доказів сторони обвинувачення, належність, допустимість та достовірність яких у суду сумнівів не викликає, оскільки вони отримані у порядку, встановленому КПК України, узгоджуються один з одним, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також враховуючи, що сторона захисту не оспорювала допустимість чи достовірність наданих доказів; суд прийняв зазначені докази та вважає їх такими, що є достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого за вказаним епізодом та визнання його винуватості.
За таких підстав, оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України кожен із вищенаведених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за наведених у обвинуваченні обставин, доведена поза розумним сумнівом та підтверджується дослідженими судом доказами, тобто аналізуючи фактичні данні, встановлені судом з досліджених доказів, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 30.11.2023 року діючи з прямим умислом, спричинив потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто дії обвинуваченого ОСОБА_3 за даним епізодом правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки як встановлено судом, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України вчинено обвинуваченим 03.07.2024 року та відразу після затримання у ОСОБА_3 , того ж дня, у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законодавством України, були відібрані біологічні зразки (т.5 а.к.п. 123-124), та згідно висновку № 1501 щодо результатів медичного огляду …, наданого 04.07.2024 року лікарем КП «Криворізька багатопрофільна лікарні з надання психіатричної допомоги», проведеного 04.07.2024 року о 00:30 годині, ОСОБА_3 перебував у стані сп`яніння (а.к.п.125);
Також обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку; вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах; враховуючи, що потерпіла ОСОБА_6 у зазначеному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст, 15, ч. 1 ст. 115 КК України, являється матір`ю обвинуваченого ОСОБА_3 , яка станом на день вчинення зазначених кримінальних правопорушень досягла 60 - ти річного віку, є пенсіонером, та з 01.01.2022 року їй встановлена друга група інвалідності (т.2 а.к.п. 20-21, т.5 а.к.п.205).
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії: за ч. 2 ст. 125 КК України – до категорії кримінальних проступків, за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - до категорії особливо тяжких злочинів, за ст. 126-1 КК України – до категорії нетяжких злочинів; а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, який вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, щиро покаявся, за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий, в тому числі за кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, вчиненого щодо тієї ж потерпілої – його матері ОСОБА_6 , кримінальні правопорушення за цим кримінальним провадженням вчинені в період іспитового строку за попереднім вироком, офіційно працевлаштований не був, хоча інвалідності не має, за медичною допомогою до лікаря – нарколога та лікаря – психіатра не звертався, але відповідно до висновку судово – психіатричного експерта № 408-к від 26.07.2024 року ОСОБА_3 в період інкримінованого йому діяння виявляв і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.6 а.к.п.18-21).
За таких прідстав, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ст. 126-1 КК України, із врахуванням вимог ст. 70, 72 КК України, у виді позбавлення волі. Разом з цим, підстави для призначення мінімальної міри покарання, визначеної за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у суду відсутні, оскільки наявні обставини, передбачені п. 6, 6-1, 13 ч. 1 ст. 67 КК України, які обтяжують покарання.
Визначаючи покарання на підставі ст. 71 КК України суд враховує, що 13.10.2022 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки (кримінальні правопорушення вчинені 24,28.01.2022); 26.01.2023 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст, 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки (кримінальне правопорушення вчинене 08.05.2022);  27.01.2023 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 125, 71 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі (кримінальне правопорушення вчинене 22.11.2022),
Отже, за вироком суду від 26.01.2023 року ОСОБА_3 засуджено до позбавлення волі на строк 5 років з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, та під час іспитового строку ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення по зазначеному кримінальному провадження, тому покарання підлягає призначенню за ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, та враховуючи встановлені по справі обставини та данні про особу обвинуваченого, а саме, шляхом приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 26.01.2023, та за вироком від 27.01.2023 року, за яким призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 10 днів, за яким обвинувачений покарання не відбував, тобто.припиняється окреме виконання обох попередніх вироків, правовою підставою такого припинення щодо першого вироку є положення ч.3 ст.78 та ст.71 КК України, а правовою підставою припинення виконання другого вироку - положення ст.71 КК України. Остаточне покарання в такому випадку особі призначається на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарань, призначених за всіма (трьома) вироками (правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати ВС від 14.06.2021 року у справі № 443/806/19)..
Призначене покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
Згідно протоколу затримання ОСОБА_3 був затриманий 03.07.2024 року о 20:00 годині (а.к.п.88-91).
Підстав для зміни або скасування застосованого до ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.07.2024 року (а.к.п.156-160) запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався, в останній раз ухвалою суду 27.03.2026 року до 25.05.2026 року (т.4 а.к.п.75-77), суд не вбачає та залишає його без змін до набрання вироком суду законної сили.
При цьому у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до якої, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день, отже попереднє ув`язнення ОСОБА_3 в період часу з 03.07.2023 року по день набрання вироком суду законної сили, підлягає зарахуванню у строк покарання у співвідношенні день за день.
Арешт, застосований ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.07.2024 року (т.5 а.к.п.31-32,107-108), у відповідності до ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.
Долю речових доказів по справі, належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно положень ст.124 КПК України витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст. ст. 331, 349, 368-371, 373, 374, 376, 392, 393, 395, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки,
за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років, 
за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців.
У відповідності до ч. 1 ст. 70, 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 8 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.01.2023 року, та за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_3  покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяць.
Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме, з 03.07.2024 року.
Зарахувати, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк покарання, попереднє ув`язнення в період часу з 03.07.2024 року по день набрання вироком суду законної сили, у співвідношенні день за день.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_3 на строк до 25.05.2026 року – залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.
Скасувати арешт, застосований на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.07.2024 року, відповідно до якої, накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події 03.07.2024 року, а саме: змиви з сокири РБК; волосся з сокири; рушник зі слідами РБК; волосся з кухні; волосся зі стіни кімнати № 2; змиви РБК з дзеркала кімнати № 2; змиви РБК зі стіни кімнати № 2; змиви РБК зі стіни кухні; кухонна сокира; одна липка стрічка зі слідами папілярних ліній з рукоятки кухонної сокири (т.5 а.к.п.31-32);
скасувати арешт, застосований на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.07.2024 року, відповідно до якої, накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час затримання підозрюваного 03.07.2024 року, а саме: кросівки тряпчані чорного кольору з підошвою білого кольору, штани спортивні темного кольору, ремінь, футболка світлого кольору з вертикальними смугами білого кольору, на якій візуальні сліди РБК, кофта чорного кольору на блискавці (т.5 а.к.п.107-108).
Речові докази:
- змиви з сокири РБК; волосся з сокири; рушник зі слідами РБК; волосся з кухні; волосся зі стіни кімнати № 2; змиви РБК з дзеркала кімнати № 2; змиви РБК зі стіни кімнати № 2; змиви РБК зі стіни кухні; кухонна сокира; одна липка стрічка зі слідами папілярних ліній з рукоятки кухонної сокири, вилучені 03.07.2024 року під час проведення огляду місця події (т.5 а.к.п.22), які передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області (т.5 а.к.п.23,24, т.6 а.к.п.13) – знищити;
- кросівки тряпчані чорного кольору з підошвою білого кольору, штани спортивні темного кольору, ремінь, футболка світлого кольору з вертикальними смугами білого кольору, на якій візуальні сліди РБК, кофта чорного кольору на блискавці, які були вилучені 03.07.2024 року під час затримання ОСОБА_3 (т.5 а.к.п.92), які були передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області (т. 5 а.к.п.93,94) - знищити;
- зразки крові підозрюваного ОСОБА_3 (т.5 а.к.п.113); зразки нігтів пальців рук підозрюваного ОСОБА_3 (т.5 а.к.п.118); зразки слідів пальців рук підозрюваного ОСОБА_3 (т.5 а.к.п.121); зразки крові потерпілої ОСОБА_6 (т.5 а.к.п.164) які передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області (т. 5 а.к.п. 122, т.6 а.к.п.13) – знищити;
- висновок № 1501 від 04.07.2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підозрюваного ОСОБА_3 (т.5 а.к.п.126) – зберігати в матеріалах кримінального провадження (т.5 а.к.п.125);
- фрагмент дерев`яної палиці зі слідами РБК, вилучений під час додаткового огляду місця події від 19.07.2024 року (т.6 а.к.п.45), який переданий на зберігання до камери схову речових доказів ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області – знищити.
Стягнути з  ОСОБА_3  на користь держави витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/104-24/28185-Д від 16.07.2024 року у розмірі 2271,84 грн. (т.5 а.к.п.186).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя ОСОБА_1