ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 року	справа № 380/16915/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик Марії Василівни розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “СПАНРАЙЗ” до Львівської митниці про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів, 
в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю “СПАНРАЙЗ” (далі – позивач, ТОВ “СПАНРАЙЗ”) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 28.07.2025 № UA209000/2025/800033/2.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання вимог контракту від 04.04.2025 № SR-RD 20250404, згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) від 19.07.2025 № 05/07/2025 покупець придбав у продавця товар. ТОВ “СПАНРАЙЗ” з метою митного оформлення вказаного товару 28.07.2025 подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 25UA209160008307U2, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації. Однак, 28.07.2025 Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів UA209000/2025/800033/2. Позивач вважає вказане рішення, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою від 20.08.2025 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.
Відповідач подав відзив на позовну заяву від 01.09.2025 (вх. № 70208), у якому зазначає, що Львівська митниця встановила невідповідності у наданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення додаткових складових (навантаження, транспортні витрати, страхування) митної вартості. Документи надані не в повному обсязі, містять розбіжності, та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тому, враховуючи зазначені невідповідності, згідно зі ст. 53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, для підтвердження числових складових митної вартості товарів. Проте, на вимогу додаткових документів не надано. Застосовано метод 2 ґ (ст. 64 МКУ). З огляду на наведене вище, вважає рішення про коригування митної вартості таким, що прийняте відповідно до вимог чинного законодавства. 
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Між ТОВ “СПАНРАЙЗ”, Україна (Покупець) та «RD GLOBAL Sp. z o.o.», Польща, (Продавець) 04.04.2025 укладений контракт № SR-RD 20250404, за умовами якого Продавець зобов`язується продати (передати право користуватися, володіти та розпоряджатися), а Покупець прийняти та сплатити товар (далі -Товар). Асортимент Товару, його ціна та умови постачання обумовлюються Інвойсом Продавця (пункт 1.1).
На виконання вимог контракту від 01.04.2025 № SR-RD 20250404 згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) від 19.07.2025 № 05/07/2025 Покупець придбав у Продавця товар, загальною вартістю 36 178,00 доларів США.
ТОВ “СПАНРАЙЗ” з метою митного оформлення вказаного товару 18.02.2025 подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № 25UA209160008307U2, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (тов. № 1. Сітка затінююча/ Sunshade net – трикотажне полотно основов`язаного переплетення пофарбоване (УФ-стабілізований, темно-зелений колір), що виготовлено із синтетичних стрічкових ниток шириною не більше 2мм ( (поліетилен 100%), по всій довжині кромок присутні періодично розміщені отвори, що виконані в процесі виготовлення виробу; у рулонах шириною більше 30 см. 
Щільність: 36 г/м2, розмір рулону: 2 х 100 м, ступінь затінення 45% - 80 рул.
Щільність: 36 г/м2, розмір рулону: 3 x 100 м, ступінь затінення 45% - 48 рул.
Щільність: 36 г/м2, розмір рулону: 4 x 50 м, ступінь затінення 45% - 478 рул.
Щільність: 36 г/м2, розмір рулону: 6 x 50 м, ступінь затінення 45% - 138 рул.
Щільність: 36 г/м2, розмір рулону: 10 x 50 м, ступінь затінення 45% - 56 рул.
Щільність: 36 г/м2, розмір рулону: 12 x 50 м, ступінь затінення 45% - 89 рул.
Щільність: 70 г/м2, розмір рулону: 6 x 50 м, ступінь затінення 80% - 61 рул.
Щільність: 80 г/м2, розмір рулону: 2 x 50 м, ступінь затінення 85% - 71 рул.
Щільність: 90 г/м2, розмір рулону: 1,5 x 100 м, ступінь затінення 95% - 236 рул.
Щільність: 90 г/м2, розмір рулону: 4 x 50 м, ступінь затінення 95% - 122 рул.
Сфера застосування: для теплиць та відкритого грунту; для створення декоративних та інших огорож територій від потрапляння прямих сонячних променів, у будівництві; для завішування будь-яких типів будівельних фасадів.
Торговельна марка: AGREEN
Країна виробництва: CN
Виробник: CNBM INTERNATIONAL CORPORATION Див. "електронний інвойс"
2.Місць 1379 BT
3. 0
Декларант до митного контролю, разом з митною декларацією № 25UA209160008307U2, як підставу для застосування основного методу надав документи зазначені у графі 44 митної декларації: контракт від 04.04.2025№ SR-RD-20250404; проформа-фактура від 07.07.2025 № 05/07/2025, інвойс від 19.07.2025 № 05/07/2025; CMR б/н від 24.07.2025; платіжна інструкція в іноземній валюті № 76 від 10.07.2025; ДМВ № 25UA209160008307U2 від 28.07.2025; рахунок на оплату № 1751 від 24.07.2025; платіжна інструкція №889 від 25.07.2025; довідка про транспортні витрати Вих. №24/02 від 24.07.2025;
прайс лист БН від 19.07.2025; договір на транспортне обслуговування № 1602 16.02.2023; договір-Заявка № 2407 від 24.07.2025; договір № 24102024-M про надання транспортно-експедиційних послуг від 24.10.2024; заявка № 6 від 24.07.2025.
Відповідач направив позивачу запит про необхідність подання додаткових документів відповідно до ст. 53 Митного кодексу України.
У відповідь на запит декларант повідомив, що до ВМД були прикріплені усі наявні документи, що підтверджують митну вартість товару.
Львівська митниця 28.07.2025 прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/800033/2.
У графі 33 рішення про коригування, що містить назву "Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" відповідач зазначив: 
"За результатами встановлено наступне:
- відповідно до наданого рахунку від 24.07.2025 № 1751 наданого ТОВ АТСФ були надані послуги – винагорода експедитора по території України на суму 3480,43 грн, однак, зі всією очевидністю експедиційні послуги надавались за всім маршрутом слідування вантажу. Отже, вартість транспортно-експедиційних послуг наданих за межами митного кордону України не включена до митної вартості товару;
- умови поставки оцінюваного товару EXW Gdansk, у ЕМД декларантом заявлено складову митної вартості «Навантаження» у розмірі 59139,3800 грн, згідно рахунку про надання ТЕП від 24.07.2025 № 1751, однак згідно Договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 24.10.2024 № 24102024-M, конкретний перелік послуг, що надаються Еспедитором, вид та найменування вантажів, а також інша необхідна інформація обумовлюється в Заявках, які є невід`ємною частиною Договору, витрати вважаються узгодженими Сторонами, якщо вони обумовлені в заявці на конкретне перевезення. У Заявці від 24.07.2025 № 6 вартість перевантаження, оформлення Т1, ВРР становить 1340 дол.США, що становить 55965,234 грн (курс НБУ станом на дату виставлення рахунку 24.07.2025 - 41.7651 грн/дол.), що не відповідає сумі у рахунку та ЕМД. Крім того, відповідно до поданої Заявки вартість перевезення авто становить 2050 Євро (курс НБУ станом на 24.07.2025 – 48,9821 грн/Євро), що становить 100413,305 грн. Однак, відповідно до рахунку № 1751 від 24.07.2025 вартість перевезення складає 93065,99 грн (з винагородою експедитора 96546,42 грн), що не відповідає умовам Договору з врахуванням умов Заявки; 
- до митного оформлення надано платіжну інструкцію в іноземній валюті № 76 від 10.07.2025 на суму 22160,40 дол.США. У графі 70 (призначення платежу) вказаної платіжної інструкції зазначено номер контракту - SR-RD-20250404 від 04.04.2025. Відповідно до поданого рахунку-фактури та рахунку-проформи вартість партії товару становить 36178,00 дол.США. Отже, подану платіжну інструкцію не можливо ідентифікувати з імпортованою партією товару;
- у графі 16 та 23 автотранспортної накладної СМR від 24.07.2025 № б/н зазначено, що перевезення здійснювалось безпосередньо перевізником "Pastoral", однак, документи, які визначають договірні відносини з ТОВ АТСФ, та передбачають факт погодження вартості перевезення, маршруту та способів розрахунку відсутні (не надана Заявка до договору №1602, а у Договорі-заявці №2407 відсутні відомості про вартість відповідних послуг – складових митної вартості); 
- прайс-лист надано не виробником, та стосується конкретного Покупця, має адресний характер і не може бути використаний в якості цінової пропозиції у звичайній торгівельній практиці для широкого кола осіб.
Таким чином, Львівською митницею виявлено невідповідності у наданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення додаткових складових (навантаження, транспортні витрати, страхування) митної вартості. Документи надані не в повному обсязі, містять розбіжності, та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III.
Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД від 11.07.2025 № 25UA100100438222U3, де рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками (Сітка рулонна біла з синтетичних стрічкових поліетиленових ниток 100% , країна виробництва Китай, умови поставки FOB CN, контракт прямий) становить 3,97 дол. США за кг. Коригування на розмір партії та комерційні рівні не здійснювалося, оскільки однакові для оцінюваного товару та обраної як джерело інформації партії товарів. Коригування у зв`язку з відмінністю умов поставки не здійснювалося, оскільки митна вартість в джерелі визначена з урахуванням витрат до кордону України."
На підставі рішення про коригування, відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209160/2025/000099 з причин: "Неможливість завершення м/о по причині необхідності внесення змін у гр.12, 43, 44, 45, 46 МД (у зв`язку із прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару). Cm.55,256 МКУ, Постанова Кабінету міністрів від 09.06.1997 № 574 "Положення про вантажну митну декларацію". Наказ Державної митної служби від 09.07.199 7 № 307 "Про затвердження Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації".
Роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Подання нової ВМД із змінами у графах 12, 43, 44, 45, 46 ВМД відповідно до рішення про визначення митної вартості товару № UA209000/2025/800033/2 від 28.07.25. 
Не погоджуючись з рішеннями митного органу щодо коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 1 Митного кодексу України (далі – Митний кодекс) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Відповідно до статті 49 Митного кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 50 Митного кодексу відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.
Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частинами першою та другою статті 52 Митного кодексу визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Відповідно до частин першої – третьої статті 53 Митного кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до статті 54 Митного кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з статтею 57 Митного кодексу, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Статтею 55 Митного кодексу встановлено порядок коригування митної вартості товарів.
Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі – Правила № 598), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів “Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості” має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, яка врахована судом при ухваленні даного рішення, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом (стаття 53) заборонено.
Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є не підтвердженими, чому з поданих декларантом документів не можливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Згідно з матеріалами справи ТОВ “СПАНРАЙЗ” на підтвердження митної вартості товару за МД 25UA209160008307U2 надало до митного органу документи, необхідні для митного оформлення, а саме: контракт від 04.04.2025№ SR-RD-20250404; проформа-фактура від 07.07.2025 № 05/07/2025, інвойс від 19.07.2025 № 05/07/2025; CMR б/н від 24.07.2025; платіжна інструкція в іноземній валюті № 76 від 10.07.2025; ДМВ № 25UA209160008307U2 від 28.07.2025; рахунок на оплату № 1751 від 24.07.2025; платіжна інструкція №889 від 25.07.2025; довідка про транспортні витрати Вих. № 24/02 від 24.07.2025; прайс лист БН від 19.07.2025; договір на транспортне обслуговування № 1602 16.02.2023; договір-Заявка № 2407 від 24.07.2025; договір № 24102024-M про надання транспортно-експедиційних послуг від 24.10.2024; заявка № 6 від 24.07.2025.
Щодо аргументу відповідача, що відповідно до наданого рахунку від 24.07.2025 № 1751 наданого ТОВ АТСФ були надані послуги – винагорода експедитора по території України на суму 3480,43 грн, однак, зі всією очевидністю експедиційні послуги надавались за всім маршрутом слідування вантажу. Отже, вартість транспортно-експедиційних послуг наданих за межами митного кордону України не включена до митної вартості товару, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 4.1, 4.5, 4.6. Договору від 24.10.2024 № 24102024-М про надання транспортно-експедиційних послуг, у даному Договорі Сторони погодили, що послуги оплачуються Клієнтом у безготівковій формі шляхом банківського переказу на рахунок Експедитора протягом 5 банківських днів, починаючи з дати надання електронною поштою Експедитором рахунку, якщо інше не обумовлене в додатковій угоді до даного Договору. При цьому оригінал відповідного рахунку досилається Клієнту протягом 14 календарних днів з моменту його надання електронною поштою. Узгоджена вартість транспортно-експедиційного обслуговування вказується в Заявках Клієнта до цього Договору або в Додатках до цього Договору. Узгоджена вартість послуг Експедитора включає в себе cукупність платежів, які належать до сплати Експедитору та витрат, понесених Експедитором у зв`язку з перерахуванням коштів на користь третіх осіб, що залучаються Експедитором у зв`язку з наданням послуг за даним Договором. Податок на додану вартість нараховується і включається в узгоджену вартість послуг у випадках, коли це вимагається відповідно до законодавства України. Сума даного Договору складається із суми усіх винагород сплачених Експедитору згідно із всіма Заявками / Додатками до цього Договору. У випадку виникнення додаткових витрат, зазначених в п.5.2.7 даного Договору чи пов`язаних з ТЕО, що виникли внаслідок неналежного виконання Клієнтом своїх зобов`язань та/або інших обставин, що перебувають поза впливом Експедитора, Клієнт зобов`язується оплатити їх Експедитору протягом 10 (десяти) календарних днів з дати виставлення рахунку, за умови надання Експедитором копій документів, що підтверджують ці витрати.
Таким чином, фактичні витрати понесені позивачем за межами митного кордону України, що не увійшли у інвойсову вартість товару (складові митної вартості), узгоджені сторонами в рахунку на оплату від 24.07.2025 № 1751, довідці про транспортні витрати від 24.07.2025 № 24/02 та сплачені за платіжною інструкцією від 25.07.2025 № 889. 
При цьому, суд звертає увагу, що зазначені твердження відповідача, є лише припущеннями, які не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.
Щодо твердження відповідача про те, що відповідно до рахунку від 24.07.2025 № 1751 вартість перевезення складає 93065,99 грн (з винагородою експедитора 96546,42 грн), що не відповідає умовам Договору з врахуванням умов Заявки, суд зазначає таке.
Статтею 53 МК України визначений перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості. Серед зазначеного переліку немає заявки. При цьому, згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, заявка не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Заявка не має вплив на числові визначення митної вартості.
Щодо аргументу відповідача, що до митного оформлення надано платіжну інструкцію в іноземній валюті від 10.07.2025 № 76 на суму 22160,40 дол.США. У графі 70 (призначення платежу) вказаної платіжної інструкції зазначено номер контракту - SR-RD-20250404 від 04.04.2025. Відповідно до поданого рахунку-фактури та рахунку-проформи вартість партії товару становить 36178,00 дол.США. Отже, подану платіжну інструкцію не можливо ідентифікувати з імпортованою партією товару, то суд зазначає.
Згідно з пунктами 2.3-2.6 контракту від 04.04.2025 № SR-RD-20250404, розрахунки за товар, що поставляється, здійснюються шляхом банківського переказу з рахунку Покупця на рахунок Продавця. При цьому всі банківські комісії, пов`язані із переказом коштів, оплачує Покупець. Оплата за кожну поставку може здійснюватися кількома переказами коштів. Оплата провадиться Покупцем відповідно до цього контракту передоплатою або за фактом отримання товару. Умови оплати кожної окремої партії Товару визначаються Інвойсом на цю партію.
Суд зауважує, що відповідно до приписів ст. 53 МК України надання до митного органу банківських платіжних документів та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару не є безумовним або обов`язковим.
При цьому, суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 813/1755/17, від 29.07.2021 у справі № 380/6459/20.
Крім того, відповідач в спірному рішенні вказує про те, що у графі 16 та 23 автотранспортної накладної СМR від 24.07.2025 № б/н зазначено, що перевезення здійснювалось безпосередньо перевізником "Pastoral", однак, документи, які визначають договірні відносини з ТОВ АТСФ, та передбачають факт погодження вартості перевезення, маршруту та способів розрахунку відсутні (не надана Заявка до договору №1602, а у Договорі-заявці №2407 відсутні відомості про вартість відповідних послуг – складових митної вартості)
Згідно з пп. 5.1.1 п. 5.1. Договору від 24.10.2024 № 24102024-М про надання транспортно-експедиційних послуг, для виконання своїх зобов`язань за цим Договором Експедитор має право залучати будь-яких третіх сторін (портових агентів, морські лінії, авіаційні лінії, перевізників, організації по перевалці вантажів), укладати будь-які договори і виставляти рахунки від свого імені. При цьому зобов`язання Експедитора перед третьою стороною не звільняють Експедитора від відповідальності за виконання своїх зобов`язань за цим Договором.
Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.
Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.
Отже, залучення експедитором третьої особи перевізника повністю відповідає змісту транспортно-експедиторської діяльності, договірним відносинам позивача з експедитором та положенням Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».
З метою виконання умов Договору від 24.10.2024 № 24102024-М про надання транспортно-експедиційних послуг експедитор Товариство з обмеженою відповідальністю «АТСФ» залучило до транспортування товару перевізника ФОП ОСОБА_1 (договір від 16.02.2023 № 1602 на транспортне обслуговування). При цьому, згідно з договором заявки від 24.07.2025 № 2407 на автоперевезення ФОП ОСОБА_1 уклав договір перевезення з перевізником ПП «Пастораль».
У зв`язку з тим, що позивач мав взаємовідносини саме з експедитором -Товариством з обмеженою відповідальністю «АТСФ» до митниці було надано договір від 24.10.2024 № 24102024-М про надання транспортно-експедиційних послуг. 
Кім того було надано договір від 16.02.2023 № 1602 на транспортне обслуговування, договір заявку від 24.07.2025 № 2407 на автоперевезення.
- Щодо аргументу відповідача, що прайс-лист надано не виробником, та стосується конкретного Покупця, має адресний характер і не може бути використаний в якості цінової пропозиції у звичайній торгівельній практиці для широкого кола осіб.
Суд зазначає, що вказані обставини не впливають на складові митної вартості товарів та не можуть бути підставою для коригування митної вартості, оскільки прайс-лист є документом інформаційного характеру, який містить список цін та слугує способом для продавця розповсюджувати інформацію про товар, та за жодних умов не може бути первинним документом для визначення митної вартості товару.
Суд вважає, що позивач надав усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами контракту. 
У той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.
Відповідач не надав доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.
Встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність у відповідача підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а безпосередньо саме коригування митної вартості є необґрунтованим.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020 в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися.
Відповідно до оскарженого рішення митний орган скоригував митну вартість товару із застосуванням резервного методу визначення її митної вартості та на підставі митної декларації від 11.07.2025 № 25UA100100438222U3.
Проте в оскарженому рішенні відповідач не вказує будь-яких джерел та інформації, якими керувався при визначенні митної вартості товару, окрім номеру, дати та ціни взятої за основу митної декларації.
Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.
Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованим висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
А тому, як наслідок, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “СПАНРАЙЗ” (вул. Луценка Дмитра, буд. 15, м. Київ, 03191, ЄДРПОУ 41482988) до Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000, ЄДРПОУ 43971343) про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 28.07.2025 № UA209000/2025/800033/2 про коригування митної вартості.
Стягнути з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань в користь Товариства з обмеженою відповідальністю “СПАНРАЙЗ” 3 761,83 грн судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 24.04.2026.

Суддя Кедик М.В.