Справа № 544/1420/26
пров. № 2/544/884/2026
Номер рядка звіту 19

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2026 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Ощинської Ю.О., 
за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Ярмарковій, 17, у м. Пирятин у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, у якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,1740 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5323885800:00:035:0059.У обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори 29 листопада 2017 року (реєстр. №1-1452) він був власником 1/2 частини земельної ділянки площею 4,3480 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323885800:00:035:0035, що розташована на території колишньої Теплівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Власниками іншої 1/2 частини зазначеної ділянки був його брат ОСОБА_2 . Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2025 року у справі №544/2116/25 припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 та його на земельну ділянку площею 4,3480 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323885800:00:035:0035, що розташована на території колишньої Теплівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Визнано за ОСОБА_2 право власності на новоутворену земельну ділянку площею 2,1740 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка утворилася шляхом виділу з земельної ділянки з кадастровим номером 5323885800:00:035:0035. У відповідності до зазначеного судового рішення ОСОБА_2 виділив у натурі новоутворену земельну ділянку площею 2,1740 га, зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності на неї та продав. Поряд з цим у результаті такого виділу замість належної мені 1/2 частини земельної ділянки площею 4,3480 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323885800:00:035:0035 утворилася земельна ділянка площею 2,1740 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка виділена у натурі, у Державному земельному кадастрі їй присвоєний кадастровий номер 5323885800:00:035:0059. Позивач не має можливості набути право власності на новостворену земельну ділянку, що утворилась в результаті виділу з іншої земельної ділянки інакше, ніж у судовому порядку, оскільки для державної реєстрації права власності на не рухоме майно необхідний правовстановлюючий документ на це майно.
Ухвалою суду від 29.05.2026 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» судам роз`яснено, що суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори 29 листопада 2017 року (реєстр. №1-1452) ОСОБА_1 був власником 1/2 частини земельної ділянки площею 4,3480 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323885800:00:035:0035, що розташована на території колишньої Теплівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Власником іншої 1/2 частини зазначеної ділянки був його брат ОСОБА_2 (а.с. 5-6).
Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2025 року у справі №544/2116/25 припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 4,3480 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323885800:00:035:0035, що розташована на території колишньої Теплівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Визнано за ОСОБА_2 право власності на новоутворену земельну ділянку площею 2,1740 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка утворилася шляхом виділу з земельної ділянки з кадастровим номером 5323885800:00:035:0035 (а.с. 7-16).
Відповідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості № 201-20250821-0011758095 від 21.05.2026, оціночна вартість земельної ділянки з кадастровим номером 5323885800:00:035:0059 становить 213291,99 грн. (а.с. 17-18).
Поряд з цим у результаті такого виділу замість належної мені 1/2 частини земельної ділянки площею 4,3480 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5323885800:00:035:0035 утворилася земельна ділянка площею 2,1740 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка виділена у натурі, у Державному земельному кадастрі їй присвоєний кадастровий номер 5323885800:00:035:0059. 
Відповідно до Довідки щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером 5323885800:00:035:0035 ПП «Землеустрій-2010» була розроблена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за вказаним кадастровим номером. В результаті поділу було сформовано дві земельні ділянки: 5323885800:00:035:0058 площею 2,1740 ділянка № НОМЕР_1 за ОСОБА_2 та 5323885800:00:035:0059 площею 2,1740 ділянка № НОМЕР_2 за ОСОБА_1 .
Позивач позбавлений можливості набути право власності на новостворену земельну ділянку, що утворилась в результаті виділу з іншої земельної ділянки інакше, ніж у судовому порядку, оскільки для державної реєстрації права власності на нерухоме майно необхідний правовстановлюючий документ на це майно. 
Статтею 41 Конституції України гарантується, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. 
Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. 
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позову по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Відповідно ч. 6 ст. 141 ЦПК Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи з дитинства довічно, про що свідчить копія посвідчення (а.с. 3).
Відповідач ОСОБА_2 є інвалідом другої групи з 01.10.2020, що підтверджується безтерміновою довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААБ № 705652 від 24.09.2020.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЗУ «Про судовий збір» якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України та ст.ст. 16, 356, 358, 364, 367 ЦК України, суд, 

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,1740 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5323885800:00:035:0059.
Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Апеляційна скарга на рішення суду безпосередньо подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с. Теплівка Пирятинської ОТГ Лубенського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 , виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 04.01.1998.

Суддя Ю.О.Ощинська