ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/1508/26
16 червня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:
головуючого судді Баб`юка П.М. 
за участю:
секретаря судового засідання Косюк О.П.
представника позивача Лукашової О.Є.,
представника відповідача Чорнописької В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.09.2025:
№ 00131532405 про визначення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 39 410,14 грн;
№ 00131602405 про визначення суми грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб, на суму 417 773,65 грн;
№ 00131522405 про визначення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 472 767,20 грн;
№ 00131582405 про визначення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), на загальну суму 475 615,00 грн; 
№ 00131572405 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1 020,00 грн;
№ 00131552405 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1 020,00 грн;
№ 00131642405 про застосування штрафних санкцій у сумі 340,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у спірному акті перевірки та в усіх оскаржуваних ППР контролюючий орган зазначив прізвище " ОСОБА_2 ", тоді як правильне прізвище позивача " ОСОБА_3 ". Така розбіжність не є нейтральною технічною неточністю, оскільки в податкових правовідносинах акт перевірки та ППР є індивідуальними актами, які повинні бути адресовані чітко визначеному платнику податків. За відсутності належної ідентифікації особи неможливо достовірно встановити, щодо кого саме здійснено владне волевиявлення держави, кому саме інкриміновано податкові порушення та в кого саме виникає обов`язок сплатити визначене грошове зобов`язання. 
На переконання представника неналежне вручення наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку і місце її проведення, зокрема з огляду на неправильне зазначення прізвища адресата, є самостійною та достатньою підставою для висновку про незаконність перевірки. А відтак акт такої перевірки не може вважатися належною правовою та фактичною підставою для прийняття оскаржуваних ППР, які у зв`язку з цим підлягають скасуванню.
Ухвалою судді від 23.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
Призначено підготовче засідання у справі на 01 квітня 2026 року о 11:30 год. в залі судових засідань Тернопільського окружного адміністративного суду за адресою: 46021 м.Тернопіль, вул. Грушевського, 6.
Ухвалою суду від 01.04.2026 клопотання Головного управління ДПС у Тернопільській області задоволено. Відкладено підготовче засідання у справі на 23 квітня 2026 року о 10:30 год., яке відбудеться в залах судових засідань Тернопільського окружного адміністративного суду за адресою: 46021 м.Тернопіль, вул. Грушевського, 6.
09.04.2026 до суду від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що податковим органом була допущена описка, а саме: у прізвищі платника податків замість букви "щ" вказано букву "ц", відтак при ідентифікації платника податків прізвище платника податків помилково зазначено " ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ", а не " ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ". 
Зазначає, що на переконання відповідача, у позовній заяві правові наслідки допущеної податковим органом описки значно перебільшено, оскільки у таких документах правильно зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача, його ім`я та по батькові, а також податкову адресу, що в сукупності дає можливість однозначно ідентифікувати особу платника податків, щодо якого проводилась перевірка, а допущена описка має виключно технічний характер, не створює невизначеності щодо суб`єкта правовідносин, та не впливає на зміст встановлених під час перевірки обставин. 
Вказує, що Податковий кодекс України не передбачає окремої процедури виправлення технічних описок чи неточностей, допущених контролюючим органом при оформленні податкового повідомлення-рішення та/або матеріалів контрольно-перевірочної описки. 
Проте, на переконання представника, сама по собі наявність технічної помилки (описки) у прізвищі платника податків не є безумовною підставою для визнання такого рішення протиправним, якщо з його змісту, а також з інших реквізитів (реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса, вид податку, податковий період тощо) можливо однозначно ідентифікувати платника податків.
Також зазначає, що позивачем не наведено будь-яких належних обґрунтувань в частині проведених податковим органом розрахунків за оскарженими податковими повідомленнями-рішення, а лише наголошено на тому, що такі здійснено на підставі даних, наявних у інформаційних ресурсах податкового органу. 
Щодо таких обґрунтувань представник вказує, що відповідно до вимог статей 71-74 ПК України, контролюючі органи наділені повноваженнями щодо збору, обробки та використання податкової інформації. Така інформація формується, зокрема, на підставі даних, що надходять до інформаційних систем ДПС у процесі адміністрування податків (звітність платників, дані РРО/ПРРО, податкові накладні, інформація від банківських установ тощо). При цьому така податкова інформація формується виключно в межах виконання встановлених функцій державного органу, надходить із визначених законом джерел та обробляється із застосуванням чітко регламентованих процедур. 
Зазначає, що використані відповідачем при перевірці дані ПРРО є такими що формуються самим платником та передаються до ДПС в автоматичному режимі, а відтак є офіційною податковою інформацією.
23.04.2026 до суду від представника позивача надійшла заява про зміну (доповнення) підстав позову, в яких зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними також з додаткових підстав, а саме:
відповідач не довів належного та документально підтвердженого існування об`єктивних перешкод для проведення первісно призначеної документальної позапланової виїзної перевірки;
у матеріалах справи не міститься належного акта про неможливість проведення виїзної перевірки та матеріалів, що підтверджують викладені у ньому факти, зокрема матеріалів фотофіксації;
перехід від наказу про виїзну перевірку до наказу про невиїзну перевірку за тим самим предметом і періодом здійснено без належної процесуальної підстави;
відповідач не довів, що письмовий запит, невиконання якого він поклав в основу підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, був складений та надісланий позивачу;
акт перевірки та рішення, прийняті за наслідками перевірки, проведеної з порушенням встановленого законом порядку, не можуть вважатися належною та допустимою доказовою основою для прийняття спірних ППР.
Ухвалою суду від 23.04.2026, занесеною до протоколу судового засідання №6306706, прийнято заяву про зміну (доповнення) підстав позову. Підготовче засідання відкладене на 07.05.2026 о 10:30 год. для надання часу на ознайомлення представника із заявою про зміну (доповнення) підстав позову.
07.05.2026 до суду від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшли заперечення на заяву про зміну (доповнення) підстав позову, в яких представник щодо здійсненого Головним управлінням ДПС у Тернопільській області переходу від документальної позапланової виїзної перевірки позивача до документальної позапланової невиїзної перевірки вказує, що відповідачем винесено первинний наказ №1309-п від 13.06.2025 про проведення з 18 червня 2025 року документальної позапланової виїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування i сплати податків, зборів, дотримання податкового та іншого не врегульованого Податковим кодексом України законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період діяльності з 01.01.2024 по 31.12.2024 та з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування i сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.10.2024 по 31.12.2024, тривалістю 5 робочих днів.
Після встановлення факту неможливості проведення виїзної перевірки позивача у зв`язку з відсутністю платника податків за податковою адресою, доповідною запискою №636/19-00-24-05-07 від 19.06.2026 керівника ГУ ДПС у Тернопільській області повідомлено про вказані обставини та підготовлено запит на встановлення місцезнаходження платника податків. 
У відповідь на вказаний запит Тернопільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надало відповідь №103296-2025 від 21.07.2025 у якій повідомило, що згідно здобутої під час спілкування в телефонному режимі інформації фактичне місце проживання позивача: АДРЕСА_1 .
Вказує, що Головне управління ДПС, керуючись підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, винесено наказ №1342-п від 23.06.2025, яким вирішено провести щодо позивача з 25 липня 2025 року документальну позапланової невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування i сплати податків, зборів, дотримання податкового та іншого не врегульованого Податковим кодексом України законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період діяльності з 01.01.2024 по 31.12.2024 та з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування i сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.10.2024 по 31.12.2024, тривалістю 5 робочих днів.
Зазначає, що податковим органом, і на підставі наказів №1309-п від 13.06.2025 і №1342-п від 23.06.2025, виписано направлення на проведення перевірок, які надіслано йому за його податковою адресою, однак поштові конверти про надіслання повернулись неврученими за закінченням термінів зберігання до початку проведення перевірки. 
Вказує, що оскільки платником податків не надано податковому органу документів на його письмовий запит, податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку на підставі: декларації платника єдиного податку, звітів по ЄСВ, даних форми 4 ДФ (колишня форма 1 ДФ), виторгів по ПРРО згідно бази даних ГУ ДПС у Тернопільській області "Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій", а справи оподаткування позивача, база даних ГУ ДПС у Тернопільській області. 
Ухвалою суду від 07.05.2026 відкладено підготовче засідання у справі на 19 травня 2026 року о 10:30 год., яке відбудеться в залах судових засідань Тернопільського окружного адміністративного суду за адресою: 46021 м.Тернопіль, вул. Грушевського, 6.
Ухвалою суду від 19.05.2026, занесеною до протоколу судового засідання №6454433, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 02.06.2026 о 11:30 год.
Ухвалою суду від 02.06.2026, занесеною до протоколу судового засідання №6543811, відкладено судове засідання на 16.06.2026 о 11:30 год. за клопотанням представника позивача.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, просила відмовити в їх задоволенні.
Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), для цілей оподаткування, є самозайнятою особою, а саме: фізична особа-підприємець, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань як суб`єкт господарювання з основним видом економічної діяльності "56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування", адреса місцезнаходження фізичної особи-підприємця: АДРЕСА_2 . 
Починаючи з 10.02.2016 за заявою позивача його взято на податковий облік у Головне управління ДПС у Тернопільській області як платника податків з кодом платника 3367802033, система оподаткування - спрощена, платник єдиного податку другої групи, податкова адреса: АДРЕСА_2 .
Позивачем подано до ГУ ДПС у Тернопільській області Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (Повідомлення за ф. № 20-ОПП), зокрема: 
Повідомлення від 04.05.2019 щодо об`єкта "Кіоск Кава", адреса місцезнаходження: місто Тернопіль, Театральна площа, стан об`єкта оподаткування "2" (експлуатується), вид права на об`єкт оподаткування "8" (право короткострокового користування, оренди або найму (до 3-х років); 
Повідомлення від 31.08.2023 щодо об`єкта "Кіоск Кава", адреса місцезнаходження: місто Тернопіль, вул. Вишнівецького, 3А, стан об`єкта оподаткування "8" (орендується), вид права на об`єкт оподаткування "8" (право короткострокового користування, оренди або найму (до 3-х років).
Позивач, як платник єдиного податку другої групи, у своїй господарській діяльності використовує належним чином зареєстрований програмний реєстратор розрахункових операцій (ПРРО), а саме:
ПРРО з фіскальним номером 4000214790, дата реєстрації 31.12.2021, адреса розміщення господарської одиниці: місто Тернопіль, Театральна площа;
ПРРО з фіскальним номером 4000591668, дата реєстрації 31.08.2023, адреса розміщення господарської одиниці: місто Тернопіль, вул. Вишнівецького, 3А.
Головним управлінням ДПС у Тернопільській області, за результатами аналізу отриманої в порядку вимог статті 72 ПК України податкової інформації зазначеної у доповідній записці №371/19-00-24-02-02-1 від 06.05.2025, виявлено ймовірні порушення позивачем умов застосування спрощеної системи оподаткування згідно з пунктом 293.8 статті 293 ПК України, а саме: згідно виторгів з використанням PPO встановлено, що отримання платником у 2024 році доходу в сумі 8 706 557,67 грн. У податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2024 рік ним задекларовано дохід сумі 5 750 944,00 грн, - розбіжність між задекларованими доходами та виторгами з використанням PPO становить 2955613,67 грн.
Оскільки надісланий на адресу платника податків запит про надання документальних підтверджень та пояснень, повернувся за закінченням терміну зберігання, відповідачем було винесено наказ №1309-п від 13.06.2025 про проведення з 18.06.2025 документальної позапланової виїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування i сплати податків, зборів, дотримання податкового та іншого не врегульованого Податковим кодексом України законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період діяльності з 01.01.2024 по 31.12.2024 та з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування i сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.10.2024 по 31.12.2024, тривалістю 5 робочих днів.
Оскільки в перший день проведення перевірки, платника податків не виявлено за його податковою адресою, то податковий орган, керуючись пунктом 1 статті 5 та абзацом 7 пункту 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліції" скерував до територіального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області запит про встановлення місцезнаходження позивача. 
У відповідь на вказаний запит Тернопільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надало відповідь №103296-2025 від 21.07.2025 у якій повідомило, що згідно здобутої під час спілкування в телефонному режимі інформації фактичне місце проживання позивача: м. Тернопіль, вул. Симоненка 1, 101.
На підставі наказів №1309-п від 13.06.2025 та №1342-п від 23.06.2025, контролюючим органом виписано направлення на проведення перевірок, які надіслано позивачу за його податковою адресою, однак поштові конверти про надіслання повернулись неврученими за закінченням термінів зберігання.
Оскільки контролюючим органом документів на його письмовий запит не отримано, останнім проведено документальну позапланову невиїзну перевірку на підставі: декларації платника єдиного податку, звітів по ЄСВ, даних форми 4 ДФ (колишня форма 1 ДФ), виторгів по ПРРО згідно бази даних ГУ ДПС у Тернопільській області "Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій", справи оподаткування позивача, база даних ГУ ДПС у Тернопільській області.
За результатом документальної планової невиїзної перевірки позивача Головним управлінням ДПС у Тернопільській області складено Акт від 01.08.2025 №11186/19-00-24-05/3367802033.
Відповідно до висновків акта перевірки, податковим органом зафіксовано порушення позивачем вимог податкового законодавства в обревізований період, а саме:
пункту 177.11 статті 177 ПК України, зокрема: не подано декларацію про майновий стан та доходи за 2024 рік; 
пункту 177.10 статті 177 ПК України, зокрема: не ведення книги обліку доходів та витрат за період з 01.10.2024 по 31.12.2024; 
підпункту 296.1.1 пункту 296.1 статті 296 ПК України, зокрема: не ведення Книги обліку доходів за період з 01.01.2024 по 30.09.2024; 
підпункту 162.1.1 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті163, підпункту 164.1.3 пункту 164.1 пункту164.2 статті 164, пункту 177.2, пункту 177.4 статті 177 ПК України, в результаті чого донараховано податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, що підлягає сплаті до бюджету всього в сумі 378 213,76 грн, в тому числі за 2024 рік в сумі 378213,76 грн; 
пункту 57.1.статті 57, "е" пункту 176.1 статті 176 підпункту 1.2 пункту 16 1 Підрозділу 10 Інших перехідних положень ПК України, в результаті чого донараховано податкові зобов`язання з військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою всього в сумі 315 28,11 грн, в тому числі за 2024 рік в сумі 31 528,11 грн; 
частини 2 пункту 291.4 статті 291, частини 1 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України, зокрема: перевищення граничного обсягу суми доходу, який дає право платникам 2 групи єдиного податку здійснювати діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування (сума перевищення граничного обсягу суми доходу 2024 року становить 2785157,67 грн); 
пункту 181.1 статті 181, пункту 183.2 статті 183, пункту 185.1 статті 185, пункту 194.1 статті 194 ПК України, в результаті чого донараховано податку на додану вартість всього в сумі 380 492 грн, у тому числі: за жовтень 2024 року в сумі 108 736 грн, за листопад 2024 року в сумі 127 257 грн, за грудень 2024 року в сумі 144 499 грн.
На підставі вказаного акта позапланової невиїзної перевірки, Головним управлінням ДПС у Тернопільській області винесено податкові повідомлення-рішення від 04.09.2025, а саме: 
№ 00131532405, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 39 410,14 грн, з них 31 528,11 грн - основне зобов`язання та 7882,03 грн - штрафні (фінансові) санкції; 
№ 00131602405, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем єдиний податок з фізичних осіб на суму 417 773,65 грн; 
№ 00131522405, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 472 767,20 грн, з них 378 213,76 грн -основне зобов`язання та 94 553,44 грн - штрафні (фінансові) санкції; 
№ 00131582405, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 475 615,00 грн, з них 380 492,00 грн - основне зобов`язання та 95 123,00 грн штрафні (фінансові) санкції; 
№ 00131572405, яким на позивача накладено штраф у розмірі 1 020,00 грн; 
№ 00131552405, яким на позивача накладено штраф у розмірі 1 020,00 грн; 
№ 00131642405, яким на позивача накладено штраф у розмірі 340,00 грн.
Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з наступного.
Як зазначалося вище, за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в порядку вимог статті 72 ПК України (доповідна записка №371/19-00-24-02-02-1 від 06.05.2025), податковим органом виявлено ймовірні порушення ФОП ОСОБА_1 умов застосування спрощеної системи оподаткування згідно з пунктом 293.8 статті 293 ПК України, а саме: згідно виторгів з використанням PPO встановлено отримання платником податків у 2024 році доходу в сумі 8 706 557,67 грн, в той час як згідно поданої ним податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за той же податковий період задекларований дохід становить 5 750 944,00 грн, з огляду на що зафіксовано розбіжність між задекларованими доходами та виторгами з використанням PPO в сторону заниження на суму 2 955 613,67 грн.
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Так представник позивача вказує на те, що перехід від наказу про виїзну перевірку до наказу про невиїзну перевірку за тим самим предметом і періодом здійснено контролюючим органом без належної процесуальної підстави.
Щодо наведеного слід зазначити наступне.
У постанові від 05.06.2024 у справі №520/4882/23 Верховний Суд вказав, що встановлене у ПК України правове регулювання слід тлумачити так, що за наявності визначених у статті 78 ПК України підстав, контролюючий орган може провести або документальну позапланову виїзну перевірку, або ж документальну позапланову невиїзну перевірку. Зазначене свідчить про наявність у контролюючого органу певної свободи розсуду.
Верховний Суд дійшов висновку про те, що оскільки у статті 78 ПК України законодавець не встановив конкретного виду документальної позапланової перевірки (виїзної або невиїзної), який має бути проведений за наявності підстав, вказаних у цій нормі, то такий вибір є виключною компетенцією контролюючого органу і ані платник податків, ані суд не має повноважень в таку втручатися.
Аналогічне наведене також і у постанові Верховного Суду від 22.10.2025 у справі №420/17240/24.
Як слідує із матеріалів справи, контролюючим органом на податкову адресу позивача скеровано запит про надання документів та пояснень № 2350/6/19-00-24-07-06 від 04.02.2026.
Вказаний запит повернувся на адресу податкового органу станом на 24.02.2026 неврученим з підстав закінчення термінів зберігання.
У зв`язку з цим, відповідному підрозділу ГУ ДПС доручено вжити заходи щодо проведення контрольно-перевірочної роботи позивача.
Так, відповідачем винесено первинний наказ №1309-п від 13.06.2025 про проведення з 18 червня 2025 року документальної позапланової виїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування i сплати податків, зборів, дотримання податкового та іншого не врегульованого Податковим кодексом України законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період діяльності з 01.01.2024 по 31.12.2024 та з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування i сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.10.2024 по 31.12.2024, тривалістю 5 робочих днів.
Згідно з абзацом 4 пункту 81.2. статті 81 ПК України у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Наказом ДПС України №470 від 04.09.2020 затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, що додаються (далі - Методичні рекомендації).
Так, пунктом 1.4.5 розділу І Методичних рекомендації передбачено організацію порядку роботи у разі неможливості проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням.
У разі коли при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення (у тому числі у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою та/або адресою об`єктів оподаткування) посадовими (службовими) особами територіального органу ДПС/апарату ДПС, невідкладно складається у двох примірниках у довільній формі та підписується акт про неможливість проведення перевірки, що засвідчує цей факт.
Зазначений акт не пізніше наступного робочого дня після його складання реєструється у електронному Спеціальному журналі реєстрації актів.
У такому ж порядку реєструються інші передбачені Методичними рекомендаціями акти (крім актів (довідок) перевірок).
Датою акта є дата реєстрації акта в електронному Спеціальному журналі реєстрації актів у територіальному органі ДПС/апараті ДПС структурним підрозділом, який склав такий акт (довідку).
При складанні акта йому присвоюється номер, який містить, зокрема, але не виключно, порядковий номер з єдиного електронного Спеціального журналу реєстрації актів у межах територіального органу ДПС/апарату ДПС, який склав акт, індекс структурного підрозділу органу ДПС, який склав акт (довідку) та індекс справи за номенклатурою.
Другий примірник акта про неможливість проведення перевірки разом з копіями матеріалів надсилається територіальним органом ДПС/апаратом ДПС платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
При цьому підрозділ органу ДПС, який здійснює (очолює) перевірку та встановив неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою, протягом 2 робочих днів з дня, наступного за днем складання цього акта, доповідною запискою повідомляє про це керівника (його заступника) відповідного органу ДПС та готує запит на встановлення місцезнаходження платника податків.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) органу ДПС, працівники якого здійснюють (очолюють) перевірку, реєструється та направляється у загальновстановленому порядку, визначеному відповідним нормативно-правовим актом до відповідного органу.
Зразок форми запиту наведено у додатку 5 до цих Методичних рекомендацій.
При отриманні органом ДПС від відповідного органу інформації щодо встановлення місцезнаходження платника податків, структурним підрозділом, який здійснює (очолює) перевірку (ініціатором запиту), вживаються заходи з організації та проведення перевірки платника податків.
Відтак, остаточному висновку про відсутність платника податків за місцезнаходженням передує направлення контролюючим органом запиту на встановлення місцезнаходження платника податків із повідомлення керівника цього органу про відсутність платника податків за його місцезнаходженням.
Як слідує із матеріалів справи, в перший день проведення перевірки, платника податків не виявлено за його податковою адресою, з огляду на що посадовою особою ГУ ДПС було складено акт №292/19-00-24-05/3367802033 про неможливість розпочати позапланову виїзну перевірку позивача, у зв`язку із відсутністю платника податків за податковою адресою.
Примірник вказаного акту було надіслано позивачу.
Після встановлення факту неможливості проведення виїзної перевірки позивача у зв`язку з відсутністю платника податків за податковою адресою, доповідною запискою №636/19-00-24-05-07 від 19.06.2026 керівника ГУ ДПС у Тернопільській області повідомлено про вказані обставини та підготовлено запит на встановлення місцезнаходження платника податків.
У відповідь на вказаний запит Тернопільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надало відповідь №103296-2025 від 21.07.2025, у якій повідомило, що згідно здобутої під час спілкування в телефонному режимі інформації фактичне місце проживання позивача: АДРЕСА_1 .
Суд зазначає, що особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначені у статті 79 Податкового кодексу України.
Згідно з пунктами 79.2, 79.3, 79.5 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.
Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом, до її початку.
З системного аналізу зазначених норм ПК України слідує, що проведення перевірки як контрольного заходу передбачає етапи її проведення, а саме: встановлення підстав для проведення перевірки; прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки, яке оформлюється наказом керівника цього органу; допуск до перевірки; вивчення наданих платником податків документів та/або інших матеріалів; оформлення результатів перевірки.
Реалізація зазначених етапів означає, що податкова перевірка відбулася як юридичний факт, на підставі якого керівник податкового органу може зробити висновок про наявність податкового правопорушення та прийняти відповідне рішення.
Головне управління ДПС, керуючись підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, винесено наказ №1342-п від 23.06.2025, яким вирішено провести щодо позивача з 25 липня 2025 року документальну позапланової невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування i сплати податків, зборів, дотримання податкового та іншого не врегульованого Податковим кодексом України законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період діяльності з 01.01.2024 по 31.12.2024 та з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування i сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.10.2024 по 31.12.2024, тривалістю 5 робочих днів.
Контролюючим органом, і на підставі наказу №1309-п від 13.06.2025 і на підставі наказу №1342-п від 23.06.2025, виписано направлення на проведення перевірок, які надіслано позивачу за його податковою адресою, однак поштові конверти про надіслання повернулись неврученими за закінченням термінів зберігання до початку проведення перевірки.
Таким чином, оскільки платником податків не надано податковому органу документів на його письмовий запит, податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку на підставі: декларації платника єдиного податку, звітів по ЄСВ, даних форми 4 ДФ (колишня форма 1 ДФ), виторгів по ПРРО згідно бази даних ГУ ДПС у Тернопільській області "Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій", а справи оподаткування позивача, база даних ГУ ДПС у Тернопільській області.
З наведених обставин слідує, що податковим органом дотримано встановлений ПК України порядок призначення документальної позапланової виїзної та (вподальшому) документальної позапланової невиїзної перевірки, а відтак, враховуючи свободу розсуду податково органу щодо проведення документальної позапланової виїзної/невиїзної перевірки, - будь-які порушення з боку організації та проведення контрольно перевірочного заходу позивача відсутні.
Щодо покликань представника позивача на невірне зазначення прізвища позивача як платника податків, та його адреси в акті від 18.06.2025, слід зазначити наступне.
Як встановлено судом, контролюючим органом у наказах, актах, оскаржених рішеннях та інших документах, які складались в процесі перевірки була допущена описка, а саме: у прізвищі платника податків замість букви "щ" вказано букву "ц", відтак прізвище платника податків помилково зазначено "  ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 ", а не ""  ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_1 ".
Поряд із цим суд зауважує, що у вказаних документах правильно зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача, його ім`я та по батькові, а також податкову адресу, що в сукупності дає можливість однозначно ідентифікувати особу платника податків, щодо якого проводилась перевірка, а допущена описка має виключно технічний характер, не створює невизначеності щодо суб`єкта правовідносин, та не впливає на зміст встановлених під час перевірки обставин.
Так, Податковий кодекс України не передбачає окремої процедури виправлення технічних описок чи неточностей, допущених контролюючим органом при оформленні податкового повідомлення-рішення та/або матеріалів контрольно-перевірочної описки. 
Поряд з цим, сама по собі наявність технічної помилки (описки) у прізвищі платника податків не є безумовною підставою для визнання такого рішення протиправним, якщо з його змісту, а також з інших реквізитів (реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса, вид податку, податковий період тощо) можливо однозначно ідентифікувати платника податків.
Окрім цього, уся надіслана кореспонденція повернулася із відміткою "за закінченням терміну зберігання", а не з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що додатково свідчить про відсутність проблем із ідентифікацією отримувача.
Також, відповідачем допущено описку в адресі позивача у акті про неможливість розпочати планову виїзну перевірку від 18.06.2025 (аркуш справи 102), а саме, замість вірної адреси " АДРЕСА_1 " вказано помилково: " АДРЕСА_3 ".
Поряд з цим, вказаний Акт, як і всі інші документи і рішення контролюючого органу що стосуються предмету спору надсилались на правильну адресу позивача " АДРЕСА_1 ", що підтверджується рекомендованими повідомленнями та чеками оператора поштового зв`язку які містяться в матеріалах справи. 
Вказані недоліки не вплинули на правомірність оскаржених рішень, а також на процедуру призначення та проведення перевірки.
Також слід зазначити, що суть виявлених при перевірці порушень позивачем не оскаржується та не є підставою позову.
Як встановлено судом, в обревізований період (з 01.01.2024 по 31.12.2024) позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності та здійснював свою діяльність із застосуванням ставки єдиного податку у розмірі 20% встановленої платникам єдиного податку другої групи. 
Як встановлено в ході перевірки, позивачем станом на 13.01.2025 подано до контролюючого органу звітну податкову декларацію платника єдиного податку-фізичної особи підприємця № 9409541907 за податковий період "2024 рік" згідно якої самостійно задекларовано дохід від здійснення роздрібної торгівлі в розмірі 5 750 944,00 грн.
Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Пунктами 62.1-62.3 статті 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: 62.1.1. ведення обліку платників податків; 62.1.2. інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; 62.1.3. перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; тощо.
Механізм функціонування СОД РРО щодо отримання від РРО та ПРРО визначених законодавством даних та збереження таких даних у базі даних інформаційно-телекомунікаційної системи Державної податкової служби України визначено Наказом Міністерства фінансів України № 477 від 05.08.2020, яким затверджено Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі – Порядок № 477).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаного Порядку СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.
СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України (пункт 2 розділу ІІ Порядку № 477).
Сервер додатків забезпечує взаємодію інформаційних систем ДПС з базою даних СОД РРО (пункт 5 розділу ІІ Порядку № 477).
Згідно із підпунктом 2 пункту 6 розділу ІІ Порядку № 477 база даних призначена для зберігання даних, що були отримані від РРО, у відкритому вигляді, в тому числі даних про проведені розрахункові операції через РРО та електронні розрахункові документи, фіскальні звітні чеки, фіскальні звіти.
Верховний Суд у постановах від 30.10.2025 у справі № 160/6719/24, від 07.08.2025 у справі № 280/6835/23, від 22.07.2025 у справі № 440/2936/24, від 29.05.2025 у справі №280/2549/24 тощо сформулював правові висновки згідно яких, інформація, яка зберігається в СОД РРО відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека. Використання податковим органом під час проведення перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення перевірок платників податків.
Використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.
Як вже зазначалось вище, позивач у своїй господарській діяльності використовує два ПРРО, а саме:
з фіскальним номером 4000214790, дата реєстрації 31.12.2021, адреса розміщення господарської одиниці: місто Тернопіль, Театральна площа;
з фіскальним номером 4000591668, дата реєстрації 31.08.2023, адреса розміщення господарської одиниці: місто Тернопіль, вул. Вишнівецького, 3А.
Проведеною перевіркою на підставі інформації із Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (СОД РРО) за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 встановлено витогри позивача згідно ПРРО в сумі 8 706 557,67 грн, з них:
згідно ПРРО з фіскальним номером 4000214790 виторги становили 3 797 560,63 грн,
згідно ПРРО з фіскальним номером 4000591668 виторги становили 4 908 997,04 грн.
Отже, контролюючим органом встановлено, що позивачем у період з 01.01.2024 по 31.12.2024 фактично отримано дохід з роздрібної торгівлі кавою у сумі 8 706 557,67 грн, в той час як задекларовано у декларації платника єдиного податку дохід в розмірі 5 750 944,00 грн, з огляду на що розбіжність між фактично отриманим доходом та задекларованим склала 2955613,67 грн.
Суд зазначає, що обсяг доходу (ліміт) для платників єдиного податку другої групи у 2024 році склав 5 921 400,00 грн (834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року).
Перевіркою встановлено порушення позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування за другою групою в частині дотримання встановленого ліміту, а саме:
1) розрахований ліміт для єдиного податку другої групи у 2024 році - 5 921 400,00 грн;
2) фактично отриманий дохід позивачем за 2024 рік згідно даних Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій - 8 706 557,67 грн; 
3) сума перевищення 2 785 157,67 грн (встановлений законом ліміт – фактичний дохід).
Суд зауважує, що за приписом пункту 1 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України, платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.
Згідно Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, перевищення встановленого обсягу доходу платника єдиного податку другої групи (позивача) відбулось станом на вересень 2024 року, а саме: за період з 01.01.2024 по 30.09.2024, згідно даних СОДРРО позивачем отримано дохід в сумі 6 545 392,15 грн, а саме: ПРРО з фіскальним номером 4000214790 виторги становили 2 780 710,28 грн, а ПРРО з фіскальним номером 4000591668 виторги становили 3 764 681,87 грн. 
З підстав вищенаведеного слідує, що позивач, в порушення вимог підпункту 2 пункту 291.4 статті 291, пункту 1 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України, допустив станом на вересень 2024 року перевищення граничного обсягу суми доходу, який дає право платникам 2 групи єдиного податку здійснювати діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування, з огляду на що, починаючи з 01.10.2024 у такого платника виник обов`язок перейти на сплату інших податків і зборів.
Однак, позивач вказаного обов`язку не виконав.
При цьому, за приписами абзацу другого підпункту 2 пункту 293.8 статті 293 ПК України, платники єдиного податку другої групи, які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, до суми перевищення зобов`язані застосувати ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків.
Оскільки позивачем у поданій декларації платника єдиного податку не застосовано ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків до суми перевищення обсягу доходу, то відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № 00131602405 від 04.09.2025.
Оскільки позивач не перейшов на сплату інших податків і зборів, то контролюючим органом до нього також застосовано штрафи згідно податкових повідомлень-рішень від 04.09.2025 № 00131552405 та № 00131642405, а саме: за неподання декларації про майновий стан та доходи за 2024 рік згідно пункту 177.11 статті 177 ПК України, та за не ведення книги обліку доходів та витрат за період з 01.10.2024 по 31.12.2024 у відповідності до вимог пункту 177.10 статті 177 ПК України.
Окрім цього, позивачу за період з якого він підлягав реєстрації як платник інших податків та зборів донараховано:
військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та штрафні санкції (податкове повідомлення-рішення № 00131532405 від 04.09.2024);
податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та штрафні санкції (податкове повідомлення-рішення № 00131522405 від 04.09.2024);
податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та штрафні санкції (податкове повідомлення-рішення № 00131582405 від 04.09.2024).
Суд зазначає, що позивачем не наведено будь-яких обґрунтувань в частині проведених податковим органом розрахунків за оскарженими податковими повідомленнями-рішення, а лише наголошено на тому, що такі здійснено на підставі даних, наявних у інформаційних ресурсах податкового органу.
Відповідно до вимог статей 71-74 ПК України, контролюючі органи наділені повноваженнями щодо збору, обробки та використання податкової інформації. Така інформація формується, зокрема, на підставі даних, що надходять до інформаційних систем ДПС у процесі адміністрування податків (звітність платників, дані РРО/ПРРО, податкові накладні, інформація від банківських установ тощо). При цьому така податкова інформація формується виключно в межах виконання встановлених функцій державного органу, надходить із визначених законом джерел та обробляється із застосуванням чітко регламентованих процедур.
Таким чином, використані відповідачем при перевірці дані ПРРО є такими що формуються самим платником та передаються до ДПС в автоматичному режимі, а відтак є офіційною податковою інформацією.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що саме на платника податків покладається обов`язок доведення правомірності сформованих показників податкової звітності та спростування встановлених контролюючим органом невідповідностей.
Отже з аналізу вищенаведеного слідує, що при проведені ГУ ДПС перевірки встановлено, що за декларацією позивача відображено занижений дохід, в той час як за даними ПРРО зафіксовано фактичний дохід у більшому розмірі, що в свою чергу свідчить як про заниження об`єкта оподаткування так і про перевищення граничного обсягу доходу.
Поряд із цим, в ході розгляду справи, позивач не надав жодних первинних документів, не спростував даних його ж ПРРО, та не пояснив наявної розбіжності.
Вказане порушення обумовило виникнення для позивача негативних наслідків у вигляді донарахування інших податків та зборів, а також накладення штрафів.
При цьому, як уже зазначено судом, в наказах, актах, оскаржених рішеннях та інших документах, які складались в процесі перевірки, правильно зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача, його ім`я та по батькові, а також податкову адресу (крім акту від 18.06.2025), що в сукупності дає можливість однозначно ідентифікувати особу платника податків, щодо якого проводилась перевірка та винесено оскаржені ріщення, а допущена описка має виключно технічний характер, не створює невизначеності щодо суб`єкта правовідносин, та не впливає на зміст встановлених під час перевірки обставин та правомірність прийнятих за наслідками контролю рішень.
Зважаючи на наведене суд приходить до переконання про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 23 червня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ); 
відповідач:
- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46003, код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637). 
Головуючий суддя Баб`юк П.М.