243/2743/26
2/243/1164/2026

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді   Сидоренко І.О.
за участю:
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права приватної спільної часткової власності, визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1  із позовною заявою до ОСОБА_2 про припинення права приватної спільної часткової власності, визнання права власності на житловий будинок. Свої вимоги обґрунтував тим, що позивач є власником 13/50 часток домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 29 грудня 2014 року. Ціле домоволодіння складається з житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами: Літера «А-1» – житловий будинок, загальною площею – 128,1 кв. м., житловою площею – 78.0 кв.м., літера «Б» – гараж, літера «В» – сарай, літера «Г» – сарай - вбиральня, літера «Д» – сарай, літера «Е» – навіс, №1 – колодязь, №2 – ворота з хвірткою, №3 – огорожа, №4 – водопровід. Станом на листопад 2025 року співвласником майна є: - ОСОБА_2 – відповідач, якому належить 13/50 частки житлового будинку на підставі договору дарування частки житлового будинку, від 10.10.2014 року. Порядок користування будинком на момент набуття права власності позивачем та відповідачем вже склався. Як видно з матеріалів поточної інвентаризації будинок фактично представляє собою дві ізольовані квартири з окремими входами, системою комунікації і не мають сполучення між собою. Такий фактичний порядок користування забезпечує можливість самостійного проживання кожного зі співвласників у належних їм частках будинку та свідчить про усталені відносини між ними щодо розподілу користування спільним майном. Проте, незважаючи на те що частка кожного визначена, це юридично не припинило право спільної часткової власності на будинок. Належність майна сторонам на праві спільної часткової власності обмежує права позивача щодо прийняття самостійних рішень, щодо належної йому частки, як-то продати, провести перебудову, облаштувати нову систему опалення, оскільки подібні дії вимагають отримання згоди інших співвласників майна. Тобто фактично позивач є власником частки будинку, але обмежений у своєму праві, щодо розпорядження належним йому майном. Позивач має бажання припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, так як фактично воно є двома окремими об`єктами нерухомого майна, кожна з частин має окремі системи забезпечення, так як є двома окремими квартирами Бажання позивача є законним і закріплено ст. 364 ЦК України. Здійснити поділ за згодою сторін неможливо так, як у частині домоволодіння, яка належить відповідачу ні хто з 2022 року не проживає, де фактично знаходиться відповідач з родиною не відомо. Відсутність іншого співвласника не дає змоги здійснити поділ шляхом звернення до нотаріуса.
Тому, позивач просить суд припинити право спільної часткової власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з Літера «А-1» – житловий будинок, загальною площею – 128,1 кв. м., житловою площею – 78 кв.м., літера «Б» – гараж, літера «В» – сарай, літера «Г» – вбиральня, літера «Д» – сарай, літера «Е» – навіс, №1 – колодязь, №2 – ворота з хвірткою, №3 – огорожа, №4 – водопровід; визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житловий будинок літера «А-1» загальною площею 83.1 кв.м., житловою площею 52.3кв. м., а саме: коридор 1- 1/9,2 кв. м., житлова 1-2/19,2 кв.м., житлова 1-3/11,1 кв.м., житлова 1-4/16,3 кв.м, житлова 1-5/5,7 кв.м., санвузол 1-6/4,6 кв.м., кухня 1-7/7,2 кв.м., коридор І/ 2.4 кв.м., комора ІІ/7,4 кв.м., гараж літ «Б», сарай літ «В», вбиральня літ «Г», сарай літ «Д», навіс літ «Е», колодязь №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3, водопровід №4; визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на ціле домоволодіння, яке складається з житлового будинку літера «А-1» загальною площею 45.0 м.кв. та житловою площею 25.7 м.кв. до складу якої входять житлові та допоміжні приміщення - кімнати 2-1/3.8 м.кв, 2-2/ 7.9 м.кв., 2-3/5.8 м.кв., 2-4/12 м.кв., 2-5/2.3 м.кв., 2-6/4.5 м.кв., 2-7/8.7 м.кв., тамбуру ІІ/ 7.4 м.кв.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких заявлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі.
В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права приватної спільної часткової власності, визнання права власності на житловий будинок, підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до Договору дарування від 29 грудня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4208, посвідченого приватним нотаріус Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., ОСОБА_1 є власником 13/50 часток домоволодіння з відповідною часткою господарських та побутових будов та споруд, літера «А-1» – житловий будинок, загальною площею – 104,2 кв.м., житловою площею – 47,5 кв.м., літера «Б» – гараж, літера «В» – сарай, літера «Г» – вбиральня, літера «Д» – сарай, літера «Е» – навіс, №1 – колодязь, №2 – ворота з хвірткою, №3 – водопровід, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав № 451696633 від 12.11.2025 року, по 13/50 часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: літера «А-1» – житловий будинок, загальною площею – 104,2 кв.м., житловою площею – 47.5 кв.м., літера «Б» – гараж, літера «В» – сарай, літера «Г» – вбиральня, літера «Д» – сарай, літера «Е» – навіс, №1 – колодязь, №2 – ворота з хвірткою, №3 – водопровід, належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.
Відповідно до Довідки ФОП ОСОБА_3 про технічні характеристика об`єкту нерухомого майна № 15 від 15.09.2025 року, житловий будинок літ. «А-1», загальною площею – 128,1 кв.м., житловою площею – 78,0 кв.м., літера «Б» – гараж, літера «В» – сарай, літера «Г» – вбиральня, літера «Д» – сарай, літера «Е» – навіс, №1 – колодязь, №2 – ворота з хвірткою, №3 – огорожа, №4 – водопровід, розташований за адресою:   АДРЕСА_1 . Загальна та житлова площі житлового будинку змінені внаслідок внутрішнього перепланування та зміні методології розрахунку загальної площі, що відповідно до Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою КМУ № 488 від 12.05.2023 року та Постановою КМУ від 07.06.2017 року № 406, не є самовільними та не потребують документів, що дають право на виконання будівельних робіт, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Тамбур літера «а2», тамбур літера «а3» побудовані до 05.08.1992 року, та відповідно до Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою КМУ № 488 від 12.05.2023 року та Постановою КМУ від 07.06.2017 року № 406, не є самовільними та не потребують документів, що дають право на виконання будівельних робіт, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Фактично користування житловим будинком  ОСОБА_1 (13/50 часток) складається з частки житлового будинку загальною площею – 83,1 кв.м., житловою площею – 52,3 кв.м. (позначеного на поверхневому плані часткою 1), господарські будівлі (літера «Б», літера «В», літера «Г», літера «Д», літера «Е», №1 – колодязь, №2 – ворота з хвірткою, №3 – огорожа, №4 – водопровід).
Відповідно до Технічного паспорту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого ФОП ОСОБА_3 , станом на 15.09.2025 року, у фактичному користуванні ОСОБА_1 находиться частина будинку та господарських будівель та споруд, що складається з частки житлового будинку – літери «А-1», загальною площею 83,1 кв. м., житловою площею 52,3 кв.м., до складу якої входять кімнати: коридор 1-1 площею 9,2 кв. м., житлова кімната 1-2 площею 19,2 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 11,1 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 16,3 кв.м, житлова кімната 1-5 площею 5,7 кв.м., санвузол 1-6 площею 4,6 кв.м., кухня 1-7 площею 7,2 кв.м., коридор І площею 2,4 кв.м., комора ІІ площею 7,4 кв.м., господарські будівлі та споруди: літера «Б» – гараж, літера «В» – сарай, літера «Г» – вбиральня, літера «Д» – сарай, літера «Е» – навіс, №1 – колодязь, №2 – ворота з хвірткою, №3 – огорожа, №4 – водопровід.
Відповідно до Висновку щодо технічної можливості поділу нерухомого майна № 15/09 від 15.09.2025 року, виготовленого ФОП ОСОБА_3 , можливий поділ житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Склад новоутворених об`єктів нерухомого майна і їх адреси: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею – 83,1 кв.м., житловою площею – 52,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами. За технічними показниками об`єкт може бути поділено за типом майна – житловий будинок, не проводячи будівельних робіт.
Варіант поділу 1: житловий будинок – літера «А-1», загальною площею 83,1 кв.м., житловою площею 52,3 кв.м., до складу якої входять кімнати: коридор 1-1 площею 9,2 кв.м., житлова кімната 1-2 площею 19,2 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 11,1 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 16,3 кв.м, житлова кімната 1-5 площею 5,7 кв.м., санвузол 1-6 площею 4,6 кв.м., кухня 1-7 площею 7,2 кв.м., коридор І площею 2,4 кв.м., комора ІІ площею 7,4 кв.м., господарські будівлі та споруди: літера «Б» – гараж, літера «В» – сарай, літера «Г» – вбиральня, літера «Д» – сарай, літера «Е» – навіс, №1 – колодязь, №2 – ворота з хвірткою, №3 – огорожа, №4 – водопровід.
Варіант поділу 2: житловий будинок – літера «А-1», загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м., до складу якої входять кімнати: кімната 2-1 площею 3,8 кв.м., кімната 2-2 площею 7,9 кв.м., кімната 2-3 площею 5,8 кв.м., кімната 2-4 площею 12,0 кв.м., кімната 2-5 площею 2,3 кв.м., кімната 2-6 площею 4,5 кв.м., кімната 2-7 площею 8,7 кв.м.
Вирішуючи вказаний спір, суд виходить з наступного.
Згідно з положеннями статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
За змістом ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.10.2023 у справі №161/23210/21).
Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55.
Пунктами 1.2, 2.4, 3.10, 3.11 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, передбачено, що поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2), який готує суб`єкт господарювання.
Згідно з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28 липня 2021 року (справа № 310/7011/17), здійснено висновок про те, що відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.
У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року (справа № 495/3521/18) зазначено, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності в разі поділу (стаття 367 ЦК України), спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. При цьому слід ураховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності (в порядку статтею 367 ЦК України), так і після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України (у разі, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам) право спільної часткової власності припиняється, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача.
Приймаючи до уваги, що сторони дійсно є співвласниками об`єкта нерухомого майна, позивач виявив бажання виділити належну йому частку в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна та є технічна можливість такого виділення, що підтверджується відповідним висновком експерта, зважаючи на те, що фактично ОСОБА_1 користується відокремленою часткою житлового будинку, кожна з яких становить окрему «одиницю» і може бути виділена в натурі без виконання будівельних робіт, з урахуванням наведених норм законодавства, суд вважає, що позов ОСОБА_1 щодо виділу частки із спільної часткової власності підлягає задоволенню, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 89, 141, 259, 263-265,268, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права приватної спільної часткової власності, визнання права власності на житловий будинок – задовольнити.
Припинити право спільної часткової власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: літера «А-1» – житловий будинок, загальною площею – 128,1 кв.м., житловою площею – 78 кв.м., літера «Б» – гараж, літера «В» – сарай, літера «Г» – вбиральня, літера «Д» – сарай, літера «Е» – навіс, № 1 – колодязь, № 2 – ворота з хвірткою, № 3 – огорожа, № 4 –водопровід.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області від 20 серпня 1997 року, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право приватної власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літера «А-1» загальною площею 83,1 кв.м., житловою площею 52,3 кв. м., а саме: коридор 1-1 площею 9,2 кв.м., житлова кімната 1-2 площею 19,2 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 11,1 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 16,3 кв.м, житлова кімната 1-5 площею 5,7 кв.м., санвузол 1-6 площею 4,6 кв.м., кухня 1-7 площею 7,2 кв.м., коридор І площею 2,4 кв.м., комора ІІ площею 7,4 кв.м., гараж літ «Б», сарай літ «В», вбиральня літ «Г», сарай літ «Д», навіс літ «Е», колодязь № 1, ворота з хвірткою № 2, огорожа № 3, водопровід № 4.
Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на ціле домоволодіння, яке складається з житлового будинку літера «А-1» загальною площею 45,0 кв.м. та житловою площею 25,7 кв.м., до складу якої входять житлові та допоміжні приміщення: кімната 2-1 площею 3,8 кв.м., кімната 2-2 площею 7,9 кв.м., кімната 2-3 площею 5,8 кв.м., кімната 2-4 площею 12,0 кв.м., кімната 2-5 площею 2,3 кв.м., кімната 2-6 площею 4,5 кв.м., кімната 2-7 площею 8,7 кв.м.
Повний текст рішення виготовлений 08 травня 2026 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду        І.О. Сидоренко