ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
20.05.2026	Справа № 910/777/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Рябокінь Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» (21037, м. Вінниця, Вінницька обл., Вінницький р-н, вул. Пирогова, 131, ідентифікаційний код 41835359)
до Інституту фізіології імені О.О. Богомольця Національної академії наук України (01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця буд. 4, ідентифікаційний код 05417093)
про стягнення коштів у розмірі 1 738 816, 15 грн,

за участю представників сторін:
від позивача: Обертюх Т.С.
від відповідача: Лісачова О.І., Діхтяр О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» (далі - позивач) з позовом до Інституту фізіології імені О.О. Богомольця Національної академії наук України (далі - відповідач) про стягнення 1 738 816, 15 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору постачання електричної енергії споживачу №1318232 від 30.12.2024 відповідачем здійснено споживання електричної енергії у листопаді-грудні 2025 року, однак розрахунки з позивачем проведено не в повному обсязі, у зв`язку з чим і виникла заявлена до стягнення заборгованість.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2026 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.02.2026.
У судовому засіданні 25.02.2025 судом проголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі № 910/777/26 та призначення її до судового розгляду по суті у судовому засіданні 25.03.2026.
25.02.2026 загальним відділом діловодства суду зареєстрований відзив відповідача на позову, який направлений до засобами зв`язку АТ «Укрпошта».
03.03.2026 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС позивачем подано відповідь відзив.
У судовому засіданні 25.03.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про долучення до матеріалів справи відзиву на позовну заяву та відповідь на відзив, оскільки судом встановлено, що відзив на позовну заяву було подано у строки визначені ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2026.
У судовому засіданні 25.03.2026 за клопотанням представника відповідача оголошувалась перерва до 29.04.2026.
Протокольною ухвалою від 29.04.2026 розгляд справи відкладено на 20.05.2026 у зв`язку з неявкою позивача.
У судовому засіданні 20.05.2026 представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити повністю, в свою чергу представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували, просили відмовити у задоволені з підстав наведених у відзиві.
У судовому засіданні 20.05.2026 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.
30.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» (надалі - постачальник, позивач) та Інститутом фізіології імені О.О. Богомольця Національної академії наук України (надалі - споживач, відповідач) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 1318232 (надалі - договір).
Відповідно до п. 1.1. цей договір про постачання електричної енергії споживачу встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії.
Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) (п. 1.2.2 договору).
У розділі 2.1. договору сторонами узгоджено, що:
2.1. за цим договором постачальник продає електричну енергію, код за ДК 021:2015:09310000-5 «Електрична енергія» (далі - товар або електрична енергія) споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. 
2.2. обсяг постачання електричної енергії: 900 000 кВт/год. 
2.3. місце поставки електричної енергії - адреса та ЕІС коди точок комерційного обліку наведені в додатку № 1 до цього договору «Заява приєднання». 
2.4. обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії. 
За умовами п. 3.1 договору постачальник зобов`язується поставити споживачу електричну енергію в строк з 01.01.2025 р. по 31.12.2025. Початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в Заяві-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.
Як вбачається із матеріалів справ, відповідно заяви-приєднання, яка є додатком 1 договору, початок постачання з 01.01.2025.
У розділі 5 сторонами визначено ціну, порядок обліку та оплати електричної енергії, зокрема:
- споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з комерційною пропозицією, яка є додатком № 2 до цього договору (п.5.1.);
- загальна сума цього договору встановлюється залежно від кількості переданої електричної енергії та її ціни згідно Актів приймання-передачі 6 475 809,60 грн (п. 5.3);
- ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у Актах приймання-передачі електричної енергії за цим договором (п. 5.4);
- розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.5.);
- оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем у безготівковому вигляді, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, зазначений у договорі. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Рахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни. У випадку відсутності на розрахунковому рахунку споживача бюджетного фінансування видатків призначених на оплату товару, споживач проводить оплату товару протягом 10 (десяти) робочих днів з дня надходження відповідного бюджетного фінансування на рахунок споживача (п. 5.6.); 
- оплата Актів за спожиту електроенергію здійснюється споживачем у 100% розмірі протягом 10 (десяти) банківських днів після підписання сторонами Акту, на умовах комерційної пропозиції, яка є додатком №2 до цього договору. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (5.7.).
У Комерційній пропозиції (додаток №2 до договору) визначено, що ціна за 1 кВт год електричної енергії за даною Комерційною пропозицією розраховується за формулою: Цф=(Црдн+М+Тп)*ПДВ де Цф - тариф на електричну енергію для Споживача, грн./кВт *год; Црдн -середньозважена ціна електричної енергії на Ринку «на добу наперед» за результатами розрахункового періоду (календарний місяць) грн./кВт*год без ПДВ за даними АТ «Оператор ринку» за посиланням https://www.oree.com.ua; М - маржа Постачальника за результатами процедури закупівлі, яка є незмінною, 0,24074 грн/кВт-год без ПДВ; Тп - ціна (тариф) на послуг з передачі Оператора системи передачі (регульована ціна) згідно відповідної постанови НКРЕКП «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК «УКРЕНЕРГО», 0,68623 грн/кВт-год без ПДВ; ПДВ - математичне вираження податку на додану вартість 1,2. 
Загальна сума договору становить 6 475 809,60 грн (шість мільйонів чотириста сімдесят п`ять тисяч вісімсот дев`ять гривень 60 копійок), в т.ч. ПДВ 1 079 301,60 (один мільйон сімдесят дев`ять тисяч триста одна гривня 60 копійок).
Відповідно до п. 6.2.1. договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору.
Цей договір, відповідно до п. 13.1. укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яка є додатком № 2 до цього договору.
Судом встановлено, що розділом «строк дії договору» Комерційної пропозиції визначено, що договір набирає чинності з 01.01.2025 та діє до 31.12.2025.
За доводами позивача, починаючи з січня 2025 року та по даний час, постачальник здійснює постачання електричної енергії відповідачу, відповідно до умов укладеного договору. Однак, як вказує позивач, в порушення умов договору, відповідач не здійснив повну оплату спожитої електричної енергії за листопад-грудень 2025 року. 
Як зазначає позивач, факт постачання електричної енергії відповідачу протягом дії договору, та зокрема, листопада-грудня 2025 та її обсяг, підтверджується актами прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії та рахунками-фактурами на оплату активної електричної енергії та обопільно підписаним актом звірки та виписками банку про оплату. 
За твердженнями позивача, заборгованість виникла за період, а саме: 
- в листопаді 2025 відповідач спожив 130566 кВт.год. по тарифу - 7,75746 за 1 кВт.год., згідно з актом прийняття-передавання № 1318232-2511-1 від 30.11.25р на суму 1 215 432,62 грн;
- в грудні 2025 відповідач спожив 106720 кВт.год. по тарифу - 7,80752 за 1 кВт.год. згідно з актом прийняття-передавання № 1318232-2512-1 від 31.12.25р на сум 999 862,24 грн.
Проте, як зазначає позивача, відповідачем було частково сплачено заборгованість в сумі 476 478,71 грн, у зв`язку з чим утворилась заборгованості за спожиту електричну енергію за договором у розмірі 1 738 816,15 грн. 
З метою вжиття заходів досудового врегулювання спору та з метою належного виконання умов договору, позивачем 16.01.2026 надіслано рахунки-фактури: № 1318232- 2511-1 від 30.11.25, № 1318232-2512-1 від 31.12.2025 та два примірника Актів прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії: №1318232-2511-1 від 30.11.25, №1318232-2512-1 від 31.12.25 та акт звірки взаєморозрахунків № 1318232-150126.
Оскільки, відповідачем заборгованість добровільно, у повному обсязі та у встановлені строки не погашена, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Відповідач, у відзиві на позовну заяву заперечуючи проти позовних вимог заначив, що позивачем порушено досудову процедуру врегулювання господарського спору, що є прямим порушенням норм закону, передбачених ч. 1 ст. 19 ГПК України.
Крім того, відповідач зазначив, що долучені до матеріалів позовної заяви Акт прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії № 1318232-2511- 1 від 30.11.2025 року; Акт прийняття передавання товарної продукції - активної електричної енергії № 1318232-2512-1-від 34.12.2025 не містять підпису споживача/відповідача, що робить ці акти неналежними доказами, відповідно до стате 76, 77 ГПК України.
Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про таке.
Відносини сторін, що виникають у зв`язку з постачанням електричної енергії, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії (затверджені постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018), Кодексом комерційного обліку електричної енергії (постанова НКРЕКП № 311 від 14.03.2018) та положеннями укладеного між сторонами Договору.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання згідно із ст. 11, 509 Цивільного кодексу України виникають, зокрема, з договору.
За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.
У відповідності до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Положеннями частин 1, 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Відповідно до пункту 38 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" комерційний облік електричної енергії - сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.
Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.
Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем поставлено а відповідачем спожито у листопаді 2025 року 130566 кВт.год. по тарифу- 7,75746 за 1 кВт.год. що підтверджується актом прийняття-передавання № 1318232-2511-1 від 30.11.25 на загальну суму 1 215 432,62 гр. Зазначений акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками. На вказану суму позивачем також сформовано рахунок № 1318232-2511-1.
У грудні 2025 році відповідачем спожито 106720 кВт.год. по тарифу - 7,80752 за 1 кВт.год. згідно з актом прийняття-передавання № 1318232-2512-1 від 31.12.25 на суму 999 862,24 грн. Вказаний акт було надіслано засобами електронного зв`язку на електронну адресу споживача 09.01.2026. Факт споживання електричної енергії у розмірі та сумі, визначеними у акті № 1318232-2512-1 від 31.12.25, відповідачем не заперечується.
У свою чергу відповідачем було частково сплачено вартість спожитої електричної енергії в сумі 476 478,71 грн.
Враховуючи, що строк оплати за надані послуги настав та відсутність в матеріалах справи доказів оплати, вимога позивача про стягнення заборгованості з відповідача у розмірі 1 738 816,15 грн визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.
Щодо заперечень відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву, суд їх відхиляє, з тих підстав, що наявні матеріалах справи докази свідчать про наявність боргу, зокрема Акти прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії: №1318232-2511-1 від 30.11.25, та №1318232-2512-1 від 31.12.25 та відповідні рахунки, про що зазначено вище.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про належне виконання свого обов`язку чи відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.
Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Інституту фізіології імені О.О. Богомольця Національної академії наук України (01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця буд. 4, ідентифікаційний код 05417093) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» (21037, м. Вінниця, Вінницька обл., Вінницький р-н, вул. Пирогова, 131, ідентифікаційний код 41835359) заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 1 738 816 грн 15 коп. витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 0865 грн 79 коп. 
3. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 25.05.2026 

Суддя Л. Г. Пукшин