№ 143/424/26 

ВИРОК
Іменем України

21.04.2026р. м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області, в складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 12026025060000021, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2026, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Погребище Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з базовою середньою освітою, раніше судимої: вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 01.04.2025 за ч.1 ст.129 КК України до 1 року 6 місяців пробаційного нагляду з покладенням відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України обов`язків, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України,-

Встановив:

ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.129 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців пробаційного нагляду та на підставі ч.2 ст.59-1 КК України покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Відповідно до ч.3 ст.49-1 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді пробаціного нагляду є: 
-систематичне невиконання засудженим обов`язків, передбачених ст.49-1 цього Кодексу (трьох і більше разів без поважних причин), покладених на особу рішенням суду;
-вчинення адміністративних правопорушень (трьох і більше адміністративних правопорушень).
Поряд з чим ОСОБА_3 , будучи засудженою 01.04.2025 Погребищенським районним судом Вінницької області, допустила порушення порядку та умов відбування покарання та ухилення від відбування призначеного покарання за наступних обставин.
Так, 15.05.2025 до Вінницького районного сектору №5 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області надійшов вищевказаний вирок суду та на підставі нього відносно засудженої заведено особову справу №3/2025.
03.06.2025 ОСОБА_3 роз`яснено під підпис про порядок та умови відбування покарання у виді пробаційного нагляду згідно з ст. ст. 49-1, 49-3 КВК України, попереджено про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування вказаного покарання та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно з якою засуджена була зобов`язана з`являтися на реєстрацію у перший четвер кожного місяця. 
Однак всупереч цьому, ОСОБА_3 допустила ряд порушень порядку та умов відбування покарання. Зокрема, 29.05.2025 ОСОБА_3 притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.175-1 КУпАП та ч.2 ст.178 КУпАП.
Враховуючи викладене, 02.10.2025 провідним інспектором Вінницького РС №5 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 було складено довідку-бесіду про проведення індивідуально-профілактичної роботи із ОСОБА_3 , спрямовану на виправлення та попередження вчинення адміністративних правопорушень та скоєння нових злочинів та повторно роз`яснено порядок та умови перебування на обліку уповноваженого органу з питань пробації та обов`язки покладені вироком суду. 
В подальшому, 08.01.2026 до Вінницького РС №5 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області з Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшла копія постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП від 30.08.2025.
В зв`язку з цим, 12.01.2026 провідним інспектором Вінницького РС №5 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено попередження ОСОБА_3 про притягнення її до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.389 КК України.
Однак, незважаючи на попередження, 05.02.2026 та 05.03.2026 ОСОБА_3 не з`явилася до Вінницького РС №5 філії ДУ «Центри пробації» у Вінницькій області для реєстрації без поважних причин, чим порушила покладені на неї судом обов`язки, та у зв`язку з цим 12.03.2026 провідним інспектором Вінницького РС №5 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 повторно винесено попередження ОСОБА_3 про притягнення її до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.389 КК України та з метою посилення контролю поведінки засудженої, винесено коригуючу постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме в перший та третій четвер кожного місяця.
Проте ОСОБА_3 , незважаючи на попередньо винесені попередження про притягнення її до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не стала, необхідних висновків для себе не зробила та 02.04.2026 повторнго не з`явилася на призначений їй день без поважних причин. 
Причинами неявки на реєстрацію стала зайнятість особистими справами та неналежне ставлення.
Таким чином ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.3 ст.289 КК України – ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду. 
Прокурор ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, що викладено в обвинувальному акті.
В заяві від 16.04.2026 щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника – адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, та погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно з даною заявою ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорювала встановлені досудовим розслідуванням обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта за її відсутності, на підставі чого прокурор звернулася до суду з обвинувальним актом, в якому зазначила клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Судом встановлено, що на досудовому слідстві дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 389 КК України – ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує, що вона за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судима, має на утриманні троє малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченій є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченій відсутні.
Обираючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує, що санкцією ч. 3 ст. 389 КК України передбачено лише покарання у виді обмеження волі.
Згідно з ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
Судом було встановлено, що обвинувачена має на утриманні троє малолітніх дітей, а відтак відповідно до положень ст. 61 КК України їй не може бути призначено покарання, визначене санкцією ч. 3 ст. 389 КК України у виді обмеження волі. 
Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст. 7 КПК повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.
За таких обставин та відповідно до п. 8 ПП ВСУ № 7 від 24.10.2003 року, ОСОБА_3 слід звільнити від покарання.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України, невідбуте покарання за попереднім вироком може бути приєднано лише до покарання, призначеного за новим вироком.
Приймаючи до уваги те, що за даним вироком ОСОБА_3 не призначено жодного покарання, тому суд вважає, що вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 01.04.2025 за ч. 1 ст. 129 КК України, слід виконувати самостійно.
Витрат на залучення експерта немає.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. 
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ч.3 ст.389 КК України, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України, та звільнити її від покарання.
Вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 01.04.2025 – виконувати самостійно.
Речові докази, а саме: особову справу №3/2025 на засуджену ОСОБА_3 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили повернути до Вінницького районного сектору №5 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області. 
Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя