Справа № 362/3647/26
Провадження № 1-кс/362/317/26

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання старшого слідчого слідчого відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУ НП капітана поліції ОСОБА_2 , в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР №12026111140000252 від 28.04.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України про арешт майна,
в с т а н о в и в:
30.04.2026 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання в якому порушено питання про накладення арешту з позбавленням права розпоряджатись на тимчасово вилучене майно в результаті огляду місця події, який проводився за адресою: м. Васильків, вул. Соборна 1, Обухівський район, Київська область, а саме на: 
1. Вантажний самоскид марки «DAF», д.н.з НОМЕР_1 , червоного кольору, номер шасі: НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 в причепі якого міститься будівельне сміття.
2. Трактор марки «БЕЛАРУС» МТЗ-82.1, номер трактора: 0808419, номер двигуна: 553362, який належить КП «Комбінат комунальних підприємств м. Васильків».
3. Двохосний причіп зеленого кольору, без номерних знаків, який належить КП «Комбінат комунальних підприємств м. Васильків».
В клопотанні зазначено, що вказану вантажівку та трактор з причіпом було вилучено та поміщено на майданчик розташованого за адресою: м. Васильків, вул. Покровська 1, Обухівський район, Київська область про, що було винесено постанову про визнання речових доказів. Слідчий в клопотанні зазначає, що метою накладення арешту на вказане майно, є збереження від знищення чи спотворення речових доказів на даному етапі досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Нормою п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
З матеріалів клопотання вбачається, що до нього не додано документів, які підтверджують право власності на кожен з об`єктів, що належить арештувати на думку слідчого.
Відсутність в матеріалах поданих до слідчого судді копії документів які підтверджують право власності на майно унеможливлює розгляд клопотання, повідомлення власника кожного об`єкта щодо якого вирішуватиметься питання про накладення арешту, оскільки слідчий суддя позбавлений можливості визначити особу власника і здійснити ефективний контроль під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу.
Враховуючи те, що слідчим не додано до матеріалів клопотання документів, які підтверджують право власності на кожен об`єкт, що належить арештувати на думку слідчого, то таким чином не додержано вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України.
Крім того, згідно абз. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
При цьому, засоби зв`язку власника кожного об`єкта майна, у клопотанні не зазначені, і докази неможливості їх з`ясування до клопотання не додані, що з урахуванням стислого строку розгляду клопотання, передбаченого ч. 1 ст. 172 КПК України, фактично унеможливлює виконання слідчим суддею вимог, повідомлення власника майна про судовий розгляд та розгляду клопотання у встановлений КПК України строк.
Більш того, строки звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна чітко врегульовані в ст. 171 КПК України.
Наведене свідчить, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, а відтак підлягає поверненню прокурору в силу положень ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення виявлених недоліків протягом семидесяти двох годин, з моменту отримання копії ухвали.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 171, 172, 372 КПК України,
постановив:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУ НП капітана поліції ОСОБА_2 , в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР №12026111140000252 від 28.04.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України про арешт майна - повернути прокурору для усунення недоліків.
Встановити строк для усунення недоліків у сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1