У х в а л а
18 травня 2026 року
м. Київ
Справа № 487/1503/25
Провадження № 61-5975ск26
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник)
на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 березня 2026 року
у справі за позовом скаржника до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення безпідставно набутих коштів і
в с т а н о в и в :
1. 4 травня 2026 року скаржник сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 13908/0/220-26 від 4 травня 2026 року), у якій просив змінити зазначені судові рішення в частинах: (1) мотивів задоволення вимоги про стягнення боргу, (2) розміру стягнених інфляційних втрат, стягнувши з відповідача 746 169,88 грн таких втрат, (3) розміру відшкодування моральної шкоди, стягнувши з відповідача 555 000,00 грн такого відшкодування, а також просив скасувати постанову апеляційного суду в частині розподілу судових витрат.
2. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.
3. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.
(1) Щодо дотримання принципу рівності
4. У касаційній скарзі повинно бути зазначено перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги (пункт 7 частини другої статті 392 ЦПК України). До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу (пункт 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
4.1. У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення (абзаци перший і другий частини сьомої статті 43 ЦПК України).
4.2. Скаржник не надав доказів відправлення копії касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідачу. З огляду на це скаржник з урахуванням положень абзацу другого частини сьомої статті 43 ЦПК України повинен надіслати копію касаційної скарги з додатками до електронного кабінету зазначеного учасника справи, а у разі відсутності такого кабінету чи відсутності відомостей про нього - у паперовій формі листом з описом вкладення.
(2) Щодо сплати судового збору
5. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
5.1. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).
5.2. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
5.3. За змістом підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
5.4. За змістом підпунктів 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» із 1 січня 2025 року становив 3 028,00 грн.
5.5. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).
5.6. Скаржник у касаційній скарзі зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вважає, що звернувся за захистом своїх прав як споживач.
5.7. Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що до спірних правовідносин незастосовні положення Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, щодо звільнення від сплати судового збору. З огляду на обставини цієї справи та кваліфікацію перерахованих на рахунок відповідача коштів як безпідставно набутого майна скаржник не діяв як особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію або послугу. Перераховуючи кошти, скаржник мав намір інвестувати їх для отримання прибутку, а не для задоволення власних побутових потреб.
5.8. Скаржник також зазначив у касаційній скарзі, що у нього є підстава для звільнення від сплати судового збору згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є військовослужбовцем. Однак клопотання про звільнення від сплати судового збору на вказаній підставі не заявив і не мотивував.
5.9. У березні 2025 року скаржник звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача 1 110 000,00 грн боргу, 500,00 грн комісії за перерахування коштів, 746 169,88 грн інфляційних втрат, 138 188,79 грн як три проценти річних і 555 000,00 грн відшкодування моральної шкоди.
Суд першої інстанції задовольнив позов частково: стягнув із відповідача 1 110 000,00 грн боргу, 745 833,92 грн інфляційних втрат, 138 188,79 грн як три проценти річних, 100 000,00 грн відшкодування моральної шкоди; відмовив у задоволенні інших вимог; стягнув із відповідача 15 137,05 грн судового збору. 
Апеляційний суд скасував це рішення в частині відмови стягнути комісію за перерахування коштів, ухвалив у цій частині нове - про задоволення такої вимоги; змінив рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди, стягнувши з відповідача на користь скаржника 5 000,00 грн відшкодування моральної шкоди; скасував рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат і ухвалив в цій частині нове - про стягнення зі скаржника на користь держави 3 267,21 грн, а з відповідача на користь держави - 11 872,79 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції; залишив рішення суду першої інстанції без змін в іншій частині; стягнув зі скаржника на користь держави 5 470,04 грн, а на користь відповідача - 1 024,22 грн судового збору за розгляд справи в апеляційному суді.
5.10. Скаржник просить змінити зазначені судові рішення в частинах: (1) мотивів задоволення вимоги про стягнення боргу, (2) розміру стягнутих інфляційних втрат, стягнувши з відповідача 746 169,88 грн таких втрат, (3) розміру відшкодування моральної шкоди, стягнувши з відповідача 555 000,00 грн такого відшкодування, а також скасувати постанову апеляційного суду в частині розподілу судових витрат. 
З огляду на зазначене скаржник повинен сплатити судовий збір у максимальному розмірі: 3 028,00 грн х 10 х 0,8 = 24 224,00 грн. 
Реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 (Касаційний цивільний суд), справа № 487/1503/25).
5.11. Скаржник має надати суду документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному за законом, а також докази надсилання цього документа іншому учаснику справи, як цього вимагають частини сьома-дев`ята статті 43 ЦПК України (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).
(3) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги
6. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). 
7. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).
8. Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі (частина дев`ята статті 43 ЦПК України).
9. Для усунення вказаних в ухвалі недоліків Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали скаржнику. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржнику.
10. Виконуючи вимоги ухвали, заяву про усунення недоліків скаржник повинен надіслати суду разом із доказами її надсилання всім іншим учасникам справи, як цього вимагають частини сьома - дев`ята статті 43 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,
п о с т а н о в и в :
1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів.
2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.
Суддя		Д. А. Гудима