ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/17379/25 пров. № А/857/52251/25 	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,
суддя Запотічний І.І.
суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТТІК» про ухвалення додаткового судового рішення у справі №380/17379/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТТІК» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
25.08.2025 позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю «АТТІК») звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України, в якому просив: визнати протиправним та скасувати прийняте Комісією Головного управління ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних 13077534/30052435 від 15.07.2025 (про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 02.04.2025); зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 02.04.2025 датою її подання на реєстрацію.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2025, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2026 позов задоволено.
До апеляційного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АТТІК» про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення з Головного управління ДПС у Львівській області судових витрат на професіи?ну правничу допомогу в суді апеляціи?ноі? інстанції у розмірі 8000 гривень. 
Головне управління ДПС у Львівській області подало заперечення на заяву, та просить у задоволенні такої відмовити. Вважає, що ця адміністративна справа є справою незначноі? складності. Правове регулювання спірних правовідносин є усталеним та неодноразово було предметом розгляду адміністративних судів, у тому числі Верховного Суду. Також, зазначає, що справа розглядалася судом апеляціи?ноі? інстанціі? у письмовому провадженні без виклику сторін, без проведення судових засідань, без дослідження значного обсягу нових доказів та без необхідності здіи?снення складних процесуальних діи? представником. 
Більше того, вважає, що фактично обсяг наданоі? правничоі? допомоги зводився до підготовки одного відзиву на апеляціи?ну скаргу, зміст якого переважно дублював правову позицію, викладену позивачем у позовніи? заяві та запереченні на відзив у суді першоі? інстанціі?.
Насамкінець, Головне управління ДПС у Львівській області зазначає, що подані представником позивача документи не дають можливості встановити належнии? причинно-наслідковии? зв`язок між заявленими витратами та фактичним обсягом наданоі? правничоі? допомоги у справі No380/17379/25, а заявлена до стягнення сума 8000 грн є явно завищеною, необґрунтованою та неспівмірною із характером та складністю спору. 
Згідно ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;3) судом не вирішено питання про судові витрати.
За правилами ч.3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 
Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що подана заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Приписами частини 1 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У відповідності до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач до матеріалів справи долучив договір про надання правничої допомоги №0508-25 від 05.08.2025 укладеного між Адвокатським бюро «Третяк та партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТТІК», адвокатський ордер, акт приймання-передачі наданих послуг від 26.04.2025, відповідно до якого сума до оплати за виконану адвокатом роботу становить 8000 грн. 00 коп., а також банківську виписку про сплату коштів.
За змістом згаданого акту адвокатське бюро надало Товариству з обмеженою відповідальністю «АТТІК» наступні послуги:
- ознаи?омлення з доводами апеляціи?ноі? скарги у справі №380/17379/25 та узгодження з Клієнтом позиціі?, що буде викладена у відзиві на апеляціи?ну скаргу; 
- аналіз судовоі? практики у подібних правовідносинах; 
- написання та подання до суду відзиву на апеляціи?ну скаргу у справі № 380/17379/25. 
В контексті наданих послуг апеляційний суд зазначає, що пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 02.09.2020 у справі № 826/4959/16, вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. 
Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19.11.2020 у справі №520/7431/19 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2020 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Суд звертає увагу, що при встановленні розміру гонорару за надання професійної правничої допомоги враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Проаналізувавши наведений в акті від 26.04.2026 опис наданих позивачу послуг, колегія суддів приходить до висновку, що за своєю суттю зазначені три послуги охоплюються підготовкою адвокатом відзиву на апеляційну скаргу. Водночас, апеляційний суд вважає, що вартість виконання роботи з підготовки відзиву не відповідає критерію пропорційності з огляду на те, що такий за змістом, своїм текстуальним наповненням перекликається з позовною заявою, рішенням суду першої інстанції, яке було оскаржено до апеляційного суду в цій справі, та запереченням на відзив на позовну заяву.
Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу від попередньо заявленої суми, та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2000 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 229, 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТТІК» про ухвалення додаткового судового рішення у справі №380/17379/25 задовольнити частково.
Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (ЄДРПОУ 43968090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТТІК» (ЄДРПОУ 30052435) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00 (одна тисяча) гривень 00 копійок.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Т. І. Шинкар