Справа № 420/31452/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження, визначеного ч.5 ст.262 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 на заяву від 19.11.2024 року в призначенні виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за заявою від 19.11.2024 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що їй з 28.06.2024 року призначено пенсію за віком. Разом з тим, на день досягнення пенсійного віку позивач працювала на посаді завідувача комунального підприємства закладу охорони здоров`я «Голопристанська центральна районна аптека №14», а тому вважає, що набула право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно ст.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Водночас, при призначенні пенсії за віком їй не було нараховано одноразову грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій. Листом від 18.07.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомило, що підстави для нарахування та виплати такої одноразової допомоги позивачу відсутні. 
Вважаючи вищевказану відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги незаконною, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.
Ухвалою суду у справі №420/31452/25 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч.5 ст.262 КАС України. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов. 
Під час розгляду справи до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області був наданий відзив, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає, та зазначає, що право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи за наявності таких умов: досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV; робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788, на дату досягнення пенсійного віку; наявність страхового стажу на таких посадах, зокрема, 30 років для жінок; не отримання особою будь-якої пенсії до цього. Для призначення грошової допомоги у сумі 10 місячних пенсій необхідна наявність відомостей про сплату страхових внесків в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на дату виникнення права позивачки для отримання виплати (червень 2024), що підтверджують трудову діяльність в закладах та установах державної або комунальної форми власності на відповідних посадах. Таким чином, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК - 5) відсутні відомості про нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків позивачем з 01.04.2022 року, тобто відсутні дані, що підтверджують роботу в закладах та установах державної або комунальної форми власності на відповідних посадах на день досягнення пенсійного віку, що передбачено пунктом 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону №1058-IV, вбачається відсутність підстав для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до положень пункту 7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону №1058-IV.
Ухвалою суду від 15.10.2025 року провадження у справі №420/31452/25 було зупинено на підставі п.6 ч.2 ст.236 КАС України та в подальшому поновлено ухвалою суду від 10.03.2026 року. 
На виконання вищевказаної ухвали суду, від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшла пенсійна справа позивача.
Від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що позивач дійсно не отримувала заробітну плату в період з 01.04.2022 року по 10.01.2025 року через те, що м. Гола Пристань з 27.02.2022 року і досі перебуває під окупацією РФ, а тому діяльність державних та комунальних установ, органів державної влади та місцевого самоврядування на окупованих територіях є призупиненою. Тобто, припинення нарахування заробітної плати та відповідно сплати ЄСВ за позивача, як за найманого працівника – призупинено через неможливість здійснення діяльності на окупованій території. При цьому, посилання відповідача у відмові в призначенні позивачу одноразової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій - на той факт, що в період з квітня 2022 до дати звільнення позивачці не виплачувалася заробітна плата, є незаконними, оскільки чинним законодавством прямо не передбачено необхідність виплати заробітної плати на момент призначення одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.
Згідно частини 2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Судом під час розгляду справи встановлено наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області.
За твердженням позивача, 60-річного віку вона досягла ще 27.06.2024 року, але через те, що з 24.02.2022 року до 10.11.2024 року вона проживала на окупованій території - в м.Гола Пристань Скадовського району Херсонської області через здійснення догляду за маломобільною родичкою літнього віку, то звернулася за призначенням пенсії вже у двомісячний строк після досягнення 60 років.
З 28.06.2024 року позивачу було призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за її заявою від 19.11.2024 року, врахувавши при цьому страховий стаж 40 років 5 місяців 25 днів.
Разом із заявою про призначення пенсії за віком позивач також подала заяву про отримання грошової допомоги у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV.
До вказаної заяви було додано, зокрема, але не виключно, трудову книжку серії НОМЕР_1 , в якій зазначено, що позивач з 01.08.1986 року працювала на посадах, пов`язаних із фармацевтичної діяльністю в комунальному підприємстві закладу охорони здоров`я «Голопристанська центральна районна аптека №14» (раніше - Голопристанська центральна районна аптека №14) (записи №1-13).
Водночас, у встановлений строк будь-якого рішення від пенсійного органу вона не отримувала, та разову грошову допомогу їй виплачено не було.
Не погоджуючись із вищевказаними обставинами, представник позивача звернувся із адвокатським запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з метою з`ясування обставин невиплати грошової допомоги позивачу.
Листом від 18.07.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомило, що страховий стаж позивача зарахований по 31.03.2022 року та становить 40 років 5 місяців 25 днів, у тому числі 35 років 8 місяців на посадах, що передбачені Постановою №909. В реєстрі застрахованих осіб з квітня 2022 року дані про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків за позивачем відсутні, що не дає можливості встановити факт роботи в закладі державної або комунальної форми власності на дату досягнення нею пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону. Оскільки не виконано умови пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону, підстави для призначення грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відсутні.
Проте позивач стверджує, що станом на 24.02.2022 року вона працювала на посаді завідувача комунального підприємства закладу охорони здоров`я «Голопристанська центральна районна аптека №14» (Херсонська обл., Скадовський р-н, м. Гола Пристань). У зв`язку із окупацією м. Гола Пристань, функціонування комунального підприємства закладу охорони здоров`я «Голопристанська центральна районна аптека №14» фактично було зупинено (відомості про припинення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не вносилися). Позивач з 24.02.2022 року до 10.11.2024 року проживала в окупованому м. Гола Пристань Скадовського району Херсонської області, оскільки мала там маломобільну родичку літнього віку та здійснювала за нею догляд. Водночас, у жовтні 2024 року родичка позивача померла, внаслідок чого 10.11.2024 року позивач повернулася на територію України з окупованої території Херсонської області, та звернулася до Херсонської військової обласної адміністрації з метою її звільнення з посади. За розпорядженням №2 начальника Скадовської районного військової адміністрації Херсонської області від 10.01.2025 року позивача було звільнено з посади завідувача комунального підприємства закладу охорони здоров`я «Голопристанська центральна районна аптека №14». Тобто, за твердженням позивача, на момент досягнення нею 60-річного віку (27.06.2024 року) вона займала посаду завідувача комунального підприємства закладу охорони здоров`я «Голопристанська центральна районна аптека №14», що відповідає вимогам пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, а тому вона мала підстави для призначення грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.
Не погоджуючись із відмовою пенсійного органу в призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, позивач звернулась до суду за захистом власних прав та інтересів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Дослідивши адміністративний позов, відзив, додаткові письмові пояснення представника позивача та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).
Згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення страхового стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191 (далі – Порядок №1191), та цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"
Згідно п.2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".
Відповідно до п.4 Порядку №1191 страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію (п.5 Порядку №1191).
За п.7 Порядку №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Аналізуючи вищезазначене суд доходить висновку, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, працювали в сфері освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення в закладах та установах державної або комунальної форми власності, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909, а також мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх 10 місячних пенсій станом на день її призначення.
Суд зазначає, що предметом спірних правовідносин є відмова пенсійного органу у виплаті позивачу грошової допомоги у розмірі їх 10 місячних пенсій через те, що в реєстрі застрахованих осіб з квітня 2022 року дані про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків за позивачем відсутні, що не дає можливості встановити факт роботи в закладі державної або комунальної форми власності на дату досягнення нею пенсійного віку.
З цього приводу суд дійшов таких висновків.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі – Перелік №909).
До розділу 2 «Охорона здоров`я» Переліку №909 входять, зокрема, але не виключно, аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії, до яких відносяться наступні посади: фармацевти, асистенти фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборанти.
За п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Як було встановлено судом під час розгляду справи, позивач станом на 24.02.2022 року працювала на посаді завідувача комунального підприємства закладу охорони здоров`я «Голопристанська центральна районна аптека №14» (Херсонська обл., Скадовський р-н, м. Гола Пристань), на підтвердження чого містяться відомості у трудовій книжці серії НОМЕР_1 (останній запис за №13 в трудовій книжці – з 26.12.2018 року укладено контракт по призначенню завідувачем комунального підприємства закладу охорони здоров`я «Голопристанська центральна районна аптека №14»).
У зв`язку із окупацією м. Гола Пристань, функціонування комунального підприємства закладу охорони здоров`я «Голопристанська центральна районна аптека №14» фактично було зупинено, що відповідачем за час розгляду справи не заперечувалось.
Позивач з 24.02.2022 року до 10.11.2024 року проживала в окупованому м. Гола Пристань, оскільки мала там маломобільну родичку літнього віку та здійснювала за нею догляд. Тобто, досягнення позивачем пенсійного віку (27.06.2024 року) відбулось під час її перебування на окупаційній території. При цьому, у жовтні 2024 року родичка померла, внаслідок чого 10.11.2024 року позивач повернулася на територію України з окупованої території Херсонської області, та звернулася до Херсонської військової обласної адміністрації з метою її звільнення з посади. За розпорядженням №2 начальника Скадовської районного військової адміністрації Херсонської області від 10.01.2025 року позивача було звільнено з посади завідувача комунального підприємства закладу охорони здоров`я «Голопристанська центральна районна аптека №14», що відповідачем за час розгляду справи не заперечувалось.
Тобто, на день досягнення пенсійного віку позивач фактично займала посаду в сфері охорони здоров`я в установі комунальної форми власності, що передбачено Переліком №909, оскільки із посади завідувача комунального підприємства закладу охорони здоров`я «Голопристанська центральна районна аптека №14» її було звільнено розпорядженням начальника Скадовської районного військової адміністрації Херсонської області лише з 10.01.2025 року.
При цьому, наявність у позивача необхідного трудового стажу на вищевказаній посаді, передбаченій Переліком №909, у кількості не менше 30 років, пенсійним органом не заперечувалась у листі від 18.07.2025 року.
Враховуючи вищевказане, на думку суду, позивач відповідала вимогам п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV та мала право на отримання грошової допомоги у розмірі їх десяти місячних пенсій, оскільки на день досягнення пенсійного віку вона працювала в установі комунальної форми власності на посаді, що передбачена Переліком №909, мала страховий стаж не менше 30 років на такій посаді, та до цього не отримувала будь-яку пенсію.
Суд критично ставиться до відмови відповідача у призначенні грошової допомоги позивача з підстав того, що в реєстрі застрахованих осіб з квітня 2022 року дані про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків за позивачем відсутні, що не дає можливості встановити факт роботи в закладі державної або комунальної форми власності на дату досягнення нею пенсійного віку, оскільки, на думку суду, факт наявності у позивача страхового стажу у необхідній кількості на посаді, яка передбачена Переліком №909, не заперечується відповідачем у листі від 18.07.2025 року. При цьому, відомості про нарахування позивачу заробітної плати на момент досягнення пенсійного віку не є визначальними для встановлення права на призначення грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, оскільки такими вимогами є виключно наявність необхідної кількості страхового стажу на посаді, передбаченої Переліком №909, пенсійний вік, та факт неотримання особою будь-якої пенсії до цього.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Аналізуючи вищевказані обставини, суд доходить висновку про протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п.7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З огляду на встановлені обставини суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п.7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за її заявою від 19.11.2024 року.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору.
Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача суму сплаченого нею судового збору у розмірі 968,96 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень. 
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5, 6-11, 12, 77, 90, 241-246, 255, 257, 258, 262, 291, 293, 295 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у призначенні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п.7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за її заявою від 19.11.2024 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п.7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за її заявою від 19.11.2024 року.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого нею судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 968,96 грн. 
Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України. 
Повне найменування сторін по справі:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6, код ЄДРПОУ 21295057).

Суддя О.В. Білостоцький